ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11.01.2022 Справа № 920/995/21
за позовом: фізичної особи-підприємця Качкарьова Вячеслава Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ),
про стягнення 260 333,25 грн,
за участю представників учасників справи:
позивача: адвокат Бевзюк О.О. згідно ордеру від 17.06.2021 серії ВІ № 1051484 приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції,
відповідача: не з`явився.
13.09.2021 позивач звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом, відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 260 333,25 грн, з них: 179 482,00 грн основний борг за договором поставки від 28.01.2021 № 2801Б1, 14 730,09 грн пеня, 53 844,60 грн штраф, 9 333,06 інфляційні збитки, 2 943,50 грн - 3 % річних; а також покласти на відповідача судові витрати по справі.
У позовній заяві позивачем зазначено, що розмір суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката складає 26 000,00 грн.
В судовому засіданні по суті справи 02.12.2021 представником позивача заявлено клопотання про призначення судового засідання в порядку пункту 5 частини шостої статті 238 ГПК України для визначення розміру витрат на правову допомогу, а також про встановлення строку для подання стороною доказів щодо розміру відповідних витрат після ухвалення рішення в справі. Дане клопотання відповідає вимогам чинного господарського процесуального законодавства, є встановленим правом сторони, а тому підлягає задоволенню й вирішенню в окремому судовому засіданні після ухвалення рішення.
До позовної заяви позивачем додано копію договору про надання правової допомоги (правових послуг) від 17.06.2021, копію ордеру серії ВІ № 1051484 від 17.06.2021, виданого адвокатом Бевзюк О.О., копію свідоцтва про паво на зайняття адвокатською діяльністю від 19.06.2018 серії ПТ № 2166 та попередній (орієнтовний) розрахунок витрат.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 02.12.2021 у справі № 920/995/21 ухвалено позовні вимоги задовольнити частково; стягнути з Фермерського господарства «МІЛКА» (вул. Садова, буд. 1, с. Боровенька, Лебединський район, Сумська область, 42236, ідентифікаційний код 34221671) на користь фізичної особи-підприємця Качкарьова Вячеслава Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) борг за договором поставки № 2801Б1 від 28.01.2021 в розмірі 179 482, 00 грн (сто сімдесят дев`ять тисяч чотириста вісімдесят дві гривні 00 коп.), пеню в розмірі 12 883,37 грн (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят три гривні 37 коп.), штраф в розмірі 53 844,60 грн (п`ятдесят три тисячі вісімсот сорок чотири гривні 60 коп.), інфляційні збитки в розмірі 6 903,92 грн (шість тисяч дев`ятсот три гривні 92 коп.), 3 % річних в розмірі 2 943,50 грн (дві тисячі дев`ятсот сорок три гривні 50 коп.), а також 3 840,86 грн (три тисячі вісімсот сорок гривень 86 коп.) відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно задоволеним вимогам; у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 1 846,72 грн пені та 2429,14 грн інфляційних збитків відмовити.

Також судовим рішенням ухвалено призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу на 14.12.2021, 11:00 в режимі відеоконференції; доручити Господарському суду Харківської області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 8-й під`їзд, e-mail:) забезпечити проведення судового засідання у справі № 920/995/21, яке призначене на 14.12.2021, 11:00 в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Харківської області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 8-й під`їзд, e-mail:). У судовому засіданні в режимі відеоконференції братиме участь представник позивача - фізичної особи-підприємця Качкарьова Вячеслава Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ); встановити позивачу строк для подання доказів щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу - до 08.12.2021.

Представником позивача - фізичної особи-підприємця Качкарьова Вячеслава Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду із заявою від 02.12.2021 б/н (вх. № 4353 від 09.12.2021 електронною поштою, та вх. № 10135/21 від 10.12.2021 засобами поштового зв`язку) про ухвалення додаткового рішення у справі № 920/995/21, відповідно до якої просить суд ухвалити додаткове рішення у цій справі, яким стягнути з Фермерського господарства «МІЛКА» (вул. Садова, буд. 1, с. Боровенька, Лебединський район, Сумська область, 42236, ідентифікаційний код 34221671) на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 26 000,00 грн та судовий збір в сумі 3 905,00 грн.

До зазначеної заяви на підтвердження факту понесення позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача додано належним чином засвідчені копії: акту наданих послуг з правової допомоги від 02.12.2021, видаткового касового ордеру від 02.12.2021, прибуткового касового ордеру від 02.12.2021 № 2/7, квитанції до прибуткового касового ордеру від 02.12.2021 № 2/7, рішення від 21.07.2021 № 13/1/7 про розгляд звернення адвокатів Харківщини стосовно необхідності перегляду розробки (мінімальних) ставок адвокатського гонорару.

Ухвалою суду від 14.12.2021 у справі № 920/995/21 постановлено відкласти розгляд заяви представника позивача - фізичної особи-підприємця Качкарьова Вячеслава Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 02.12.2021 б/н (вх. № 10135/21 від 10.12.2021) про ухвалення додаткового рішення у справі № 920/995/21 в судове засідання з повідомленням учасників справи на 11.01.2022, 15:30.

Представник позивача адвокат Бевзюк О.О. згідно ордеру від 17.06.2021 серії ВІ № 1051484 приймала участь у судовому засіданні 11.01.2021 в режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Харківської області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 8-й під`їзд, e-mail:) у відповідності до вимог статті 197 ГПК України, підтримала заяву про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання по суті не з`явився, письмових пояснень чи заперечень щодо заяви позивача про ухвалення додаткового рішення до суду не подав, про дату, час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином 31.12.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали від 14.12.2021), повернуте відділенням поштового зв`язку на адресу суду.

Розглянувши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Зі змісту частини третьої статті 123 ГПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною першою статті 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини другої статті 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. З урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

В постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Згідно з пунктом 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (частині п`ята статті 126 ГПК України).

Частиною шостою статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з частиною першою статті 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої, шостої статті 126 ГПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідно до частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження судових витрат представниками позивача надано суду копії договору про надання правової допомоги (правових послуг) від 17.06.2021, ордеру серії ВІ № 1051484 від 17.06.2021, виданого адвокатом Бевзюк О.О., свідоцтва про паво на зайняття адвокатською діяльністю від 19.06.2018 серії ПТ № 2166, акту наданих послуг з правової допомоги від 02.12.2021, видаткового касового ордеру від 02.12.2021, прибуткового касового ордеру від 02.12.2021 № 2/7, квитанції до прибуткового касового ордеру від 02.12.2021 № 2/7, рішення від 21.07.2021 № 13/1/7 про розгляд звернення адвокатів Харківщини стосовно необхідності перегляду розробки (мінімальних) ставок адвокатського гонорару та попередній (орієнтовний) розрахунок витрат.

Відповідно до наданих представником позивача письмових доказів розмір судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою складає 26 000,00 грн.

Відповідно до пункту 1.1 договору про надання правової допомоги (правових послуг) від 17.06.2021 предметом договору є надання адвокатом професійної правничої допомоги позивачу.

Пунктом 4.2 договору сторонами узгоджено, що розмір адвокатського гонорару за даною справою в сумі 500,00 грн за годину роботи та загальним розміром (вартістю) до 10 % від суми позову. У разі збільшення обсягу наданих послуг адвокатом, ніж узгоджено сторонами на момент укладення даного договору, сторони окремою домовленістю визначають іншу суму гонорару.

Пунктом 4.3 договору визначено, що оплата послуг за цим договором здійснюється позивачем на користь адвоката будь-яким зручним способом - готівковим або безготівковим розрахунком після підписання сторонами акту наданих послуг.

Відповідно до пункту 4.4 договору сторони узгодили, що позивачем можуть бути оплачені на користь адвоката послуги за цим договором шляхом попередньої оплати, тобто послуги, що будуть надаватися адвокатом по справі. Сторони погодили, що сума коштів, що оплачена позивачем на користь адвоката на підставі акту наданих послуг є узгодженою сумою гонорару адвоката за цим договором та не підлягає поверненню.

Відповідно до акту від 02.12.2021 наданих послуг з правової допомоги кількість витрачено часу адвокатом на консультації, складання документів та представництво інтересів позивача у Господарському суді Сумської області склала 36 год. і відповідно, вартість наданих правових послуг складає в загальному розмірі 26 000,00 грн.

Даний розмір судових витрат було наведено позивачем у позовній заяві та у заяві про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат.

Саме від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною, а не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права.

Оскільки проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт.

Зазначена правова позиція викладена в Постанові КГС ВС від 24.11.2020 № 911/4242/15.

Крім того, в постанові Об`єднаної палати КГС ВС від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19 викладено правову позицію з приводу того, що за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами статті 244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Враховуючи те, що рішенням Господарського суду Сумської області від 06.12.2021 у справі № 920/1023/21 позовні вимоги позивача задоволено частково та не вирішено питання розподілу судових витрат позивача щодо оплати правничої допомоги, а також те, що представником позивача подано належні докази в обґрунтування обсягу наданих ним послуг і виконання робіт та їх вартості, наведено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а відповідачем не подано заперечень проти розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 920/995/21 задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 25 572,96 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо клопотання представника позивача, яке викладене останнім у заяві від 02.12.2021 б/н (вх. № 4353 від 09.12.2021, вх. № 10135/21 від 10.12.2021) про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору в сумі 3 905,00 грн, суд відмовляє у задоволенні зазначеної заяви у цій частині, оскільки судом при ухваленні рішення від 02.12.2021 у справі № 920/995/21 вирішено питання щодо розподілу витрат позивача по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представником позивача - фізичної особи-підприємця Качкарьова Вячеслава Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 02.12.2021 б/н (вх. № 4353 від 09.12.2021 електронною поштою, та вх. № 10135/21 від 10.12.2021 засобами поштового зв`язку) про ухвалення додаткового рішення у справі № 920/995/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства «МІЛКА» (вул. Садова, буд. 1, с. Боровенька, Лебединський район, Сумська область, 42236, ідентифікаційний код 34221671) на користь фізичної особи-підприємця Качкарьова Вячеслава Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25 572,00 грн (двадцять п`ять тисяч п`ятсот сімдесят дві гривні нуль копійок) пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Згідно із частинами першою, другою статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 256 та статті 257 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини сьомої статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повні реквізити сторін зазначені у пункті 2 резолютивної частини цього додаткового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано суддею 20 січня 2022 року

Суддя Ю.А. Джепа