ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" січня 2022 р. Справа № 911/232/22

Суддя Господарського суду Київської області Шевчук Н.Г. розглянувши заяву

Броварської міської ради Броварського району Київської області про забезпечення позову

за позовною заявою Броварської міської ради Броварського району Київської області, 07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Гагаріна, будинок 15

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Афіна групп", 04074, місто Київ, вулиця Попова, будинок 3, офіс 134

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Аналітично-прикладний центр "Інститут політичних технологій", 33001, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Гур`єва, будинок 11, офіс 8

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Управ-Дом", 04074, місто Київ, вулиця Попова, будинок 3, офіс 134

за участю третьої особи Житлово-будівельного кооперативу "Діамант", 07401, Київська область, місто Бровари, вулиця Київська, будинок 261

про скасування рішень про державну реєстрацію

встановив:

До Господарського суду Київської області від Броварської міської ради Броварського району Київської області надійшла позовна заява з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Афіна групп", Товариства з обмеженою відповідальністю "Аналітично-прикладний центр "Інститут політичних технологій" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Управ-Дом" про скасування рішень про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та припинення прав відповідачів на громадський будинок КНС з реєстраційним номером 106, що розташований за адресою Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, буд. 261-А/А на земельній ділянці кадастровий номер :01:063:0771, площею 0,0371 га.

27 січня 2022 року до Господарського суду Київської області від Броварської міської ради Броварського району Київської області надійшла заява про забезпечення позову від 24.01.2022, в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на громадський будинок КНС з реєстраційним номером 106, що розташований за адресою Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, буд. 261-А/А на земельній ділянці кадастровий номер :01:063:0771, площею 0,0371 га.

Як на підставу для задоволення поданої заяви Броварська міська рада Броварського району Київської області посилається на те, що рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 52227624 від 14.05.2020) приватним нотаріусом Теплюк Г.М. було зареєстровано право власності на каналізаційно-насосну станцію, що розташована за адресою Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, буд. 261-А/А за ОК "ЖБК "Діамант Плюс". В результаті незаконної первинної реєстрації права власності на об`єкт ОК "ЖБК "Діамант Плюс" 09.06.2020 відчужив каналізаційну станцію ТОВ "Афiнагрупп". 05.05.2021 ТОВ "Афiнагрупп" згідно договору купівлі-продажу громадського будинку КНС відчужив спірний об`єкт на користь ТОВ "Аналітично-прикладний центр "Інститут політичних технологій". Окрім того, каналізаційно-насосна станція є предметом управління за договором, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "Управ-Дом". Заявник вважає, що продаж спірного об`єкта свідчить про умисні недобросовісні дії з метою ускладнення повернення майна законним власникам.

Розглянувши заяву Броварської міської ради Броварського району Київської області про забезпечення позову суд зазначає таке.

За змістом статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Станом на час розгляду заяви від 24.01.2022 про забезпечення позову провадження у справі № 911/232/22 не відкрито судом.

Згідно з частиною другою статті 139 Господарського процесуального кодексу України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, що не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Заявник, звертаючись із заявою про забезпечення позову до відкриття провадження у справі, вказує учасників справи (позивача, відповідача та третіх осіб) без урахування того, що визначені заявником юридичні особи ще не набули вказаних статусів.

Окрім того, найменування юридичної особи, визначеної заявником в якості відповідача 3, не відповідає даним, отриманих судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Так, частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Тобто забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини з її зверненням.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

В силу положень частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (частина перша статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, забезпечення позову - це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача і з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом цієї норми під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися коштами або майном, тому може застосуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, коштів або про стягнення коштів. Сума арештованих коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт має стосуватися майна, належного до предмета спору.

Тобто, застосування такого заходу забезпечення позову як арешт майна матиме наслідком не лише обмеження права особи (осіб) розпоряджатися цим майном, а і обмежить право користуватися таким майном.

Оскільки позов заявлений про скасування рішень про державну реєстрацію за відповідачами права власності та інших речових прав на громадський будинок КНС з реєстраційним номером 106, що розташований за адресою Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, буд. 261-А/А на земельній ділянці кадастровий номер :01:063:0771, площею 0,0371 га, то забезпечення позову шляхом накладення арешту на цей об`єкт не є співрозмірним заходом з заявленими позивачем вимогами, так як це обмежить як право розпоряджатися, так і право користуватись цим об`єктом як для відповідачів, так і для всіх інших осіб.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Броварської міської ради Броварського району Київської області про забезпечення позову.

За змістом статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Враховуючи положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір", оскільки заяву про забезпечення позову судом розглянуто, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 240,50 грн відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

ухвалив:

Відмовити Броварській міській раді Броварського району Київської області в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 27.01.2022