ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"17" січня 2022 р. Справа№ 911/121/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Разіної Т.І.

Тарасенко К.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Заступника керівника Київської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Київської області від 06.08.2021 (повний текст рішення складено 21.09.2021),

у справі № 911/121/21 (суддя Карпечкін Т.П.)

за позовом Керівника Бориспільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації

до

Переяслав-Хмельницької державної адміністрації Київської області,

Приватного підприємства «ВВ Фаворит»,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державного підприємства «Переяслав-Хмельницький агролісгосп» ,

про визнання недійсним і скасування розпорядження та договору, усунути перешкоди в користування майно,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області звернувся керівник Бориспільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації із позовом до Переяслав-Хмельницької державної адміністрації Київської області, Приватного підприємства «ВВ Фаворит», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державного підприємства «Переяслав-Хмельницький агролісгосп», про визнання недійсним і скасування розпорядження та договору, усунення перешкод в користуванні майном.

Рішенням Господарського суду Київської області від 06.08.2021 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, заступник керівника Київської обласної прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 06.08.2021 по справі № 911/121/21 та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Разом з цим, скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2021, апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 06.08.2021 у справі № 911/121/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Разіна Т.І., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2021 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/121/21. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 06.08.2021 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 911/121/21.

До Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/121/21.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України у чинній редакції, до апеляційної скарги додаються в тому числі докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як вбачається із матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення складено - 21.09.2021, апеляційна скарга подана скаржником до суду апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку 14.12.2021.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи міститься поштове повідомлення про вручення скаржнику оскаржуваного судового рішення - 19.10.2021.

Втім, в обґрунтування свого клопотання про поновлення строку скаржник посилається на те, що апеляційну скаргу ним подано в межах строку на апеляційне оскарження судового рішення, на підтвердження чого надає ксерокопію опису вкладення за трек-номером 575 та фіскального та службових чеків поштового зв`язку від 11.10.2021.

Однак, як стверджує скаржник, апеляційна скарга за інформацією контакт - центру Північного апеляційного господарського суду не надходила до суду апеляційної інстанції та відповідно не була зареєстрована вказаним вище судом.

При цьому, скаржник зазначає, що відповідно до інформації веб-сайту ПАТ «Укрпошта» вищезгадане поштове відправлення за трек-номером 575 має статус прийняте з 11.10.2011, відомості щодо подальшого руху відправлення відсутні.

Згідно листа ПАТ «Укопошти» від 24.11.2021 №103.003-2433-21 у відповідь на запит скаржника, встановити місцезнаходження поштового відправлення за трек-номером 575 не видається можливим.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, зокрема, що: «вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження» (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03.04.2008): «Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Отже, національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за п. 1 ст. 6 Конвенції» (USTIMENKO v. UKRAINE, № 32053/13, § § 46, 47, 53, ЄСПЛ, від 29.10.2015).

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом апеляційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, обов`язок з доведення яких покладено на скаржника.

Законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Тлумачення вказаних вище норм Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Відкриття апеляційного провадження без розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та як наслідок не дослідження питання щодо можливості поновлення такого строку на оскарження рішення є порушенням вимог норм Господарського процесуального кодексу України.

Відповідний обов`язок відповідає судовій практиці та висновкам, викладеним Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14.12.2020 у справі № 521/2816/15-ц.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення не обґрунтоване, оскільки з ксерокопії опису вкладення за трек-номером 575 не можливо встановити, що апеляційна скарга від 11.10.2021 №15/1-956вих21 з додатками була направлена до суду апеляційної інстанції саме по даній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України у чинній редакції, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З огляду на те, що скаржником оскаржується рішення суду, сума судового збору, яка повинна бути сплачена скаржником за подання даної апеляційної скарги, становить 10 215 грн та розраховується наступним чином: 2 270,00 грн (сума, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру) + 2 270,00 грн (сума, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви не майнового характеру) + 2 270, 00 (сума, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви не майнового характеру) * 150% (ставка судового збору при поданні апеляційної скарги) = 10 215,00 грн.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху у зв`язку з несплатою судового збору у встановленому законом розмірі та надання заявнику можливості сплатити судовий збір в розмірі 10 215,00 грн.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 119, 164, 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 06.08.2021 у справі № 911/121/21 залишити без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

Попередити заступника керівника Київської обласної прокуратури, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків, дану апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Т.І. Разіна

К.В. Тарасенко