РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.01.2022Справа № 910/18901/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Ірігаційні системи"

про стягнення 15 549,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Ірігаційні системи" про стягнення 14 512,56 грн основного боргу- вартості поставленого товару за видатковою накладною № 5/35960 від 06.05.2021 по договору поставки №БТРО_2021/02/094 від 17.02.2021, 195,62 грн пені, 652,07 грн 10% річних, 188,78 грн інфляційних втрат.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.11.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановив учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення №050 ухвалу суду від 24.11.2021 позивач отримав - 01.12.2021.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, ухвалу суду від 24.11.2021 було надіслано відповідачу поштовим відправленням № 069 на адресу, вказану у позовній заяві та згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повернено до суду 09.12.2021 із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», заяви про зміну місцезнаходження відповідача до суду не надходило.

Відповідно до п. 5 ч. 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно положень ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.02.2021 між Акціонерним товариством "Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської" (постачальник за договором, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Ірігаційні системи" (покупець за договором, відповідач) укладено договір поставки № БТРО_2021/02/094 бетонних сумішей готових та будівельних розчинів, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупцю на умовах цього договору, а покупець - прийняти та своєчасно оплатити бетонні суміші готові та будівельні розчини, які надалі іменуються товар, в асортименті та за цінами, визначеними сторонами в видаткових накладних.

Приписами пункту 2.1 договору встановлено, що сторони погодили, що товар поставляється покупцю партіями на підставі погоджених постачальником заявок покупця, які направляються постачальнику - для бетонних сумішей готових та будівельних розчинів - по телефону або на електронну пошту, які зазначені в розділі 10 цього договору, не пізніше ніж за 1 добу до початку поставки.

Відповідно до пункту 4.3 договору покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок постачальника протягом 14 (чотирнадцяти) днів з дати поставки товару. Але незалежно від строку оплати, покупець повинен повністю сплатити поставлений товар до закінчення строку дії договору. Датою платежу є дата зарахування коштів на рахунки постачальника.

Орієнтовна загальна сума договору складає 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень з врахуванням ПДВ (п. 4.4. договору).

Згідно п. 9.1. договору останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами і скріплення печатками і діє до 17.02.2022.

Матеріалами справи встановлено, що на виконання умов договору позивач за накладною № 5/35960 від 06.05.2021 поставив відповідачу, а уповноважена особа відповідача за довіреністю № 108 від 01.05.2021 Яцук В.Є. отримав товар по договору вартістю 14 512,56 грн.

07.06.2021 сторонами підписано Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.05.2021 по 31.05.2021 по договору № БТРО_2021/02/094 від 17.02.2021, відповідно до якого станом на 31.05.2021 сальдо на користь Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської" складає 14 512,56 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав на наявність невиконаного зобов`язання відповідача з оплати 14 512,56 грн основної заборгованості - вартості неоплаченого товару. За прострочення оплати позивачем нараховано до стягнення з відповідача 195,62 грн пені, 652,07 грн 10% річних, 188,78 грн інфляційних втрат.

Розглянувши спір по суті заявлених вимог, суд зазначає таке.

За змістом ст.ст. 11, 509, 627 Цивільного Кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору поставки № БТРО_2021/02/094 від 17.02.2021, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Наданою позивачем накладною № 5/35960 від 06.05.2021, яка підписана та скріплена печатками обох сторін без зауважень, підтверджується факт поставки позивачем на користь відповідача та прийняття останнім товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В розумінні п.4.3 договору строк оплати вартості поставленого товару за накладною № 5/35960 від 06.05.2021 по договору № БТРО_2021/02/094 від 17.02.2021 настав 20.05.2021.

Враховуючи вищевикладене, за відсутності доказів оплати відповідачем суми 14 512,56 грн заборгованості у визначені строки та станом на час розгляду справи по суті спору, суд дійшов висновку, що позивачем належними засобами доказування підтверджено наявність заборгованості у сумі 14 512,56 грн, яка підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 5.2. договору встановлено, що в разі невчасного внесення покупцем належної плати за поставлений товар покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також 10% річних від простроченої суми. Нарахування пені за цим договором не припиняється через шість місяців з дня, коли відповідне зобов`язання має бути виконане. Відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України, із змінами і доповненнями, сторони погодили, що для вимог про стягнення пені за цим договором встановлюється строк позовної давності 3 роки.

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання зобов`язання позивачем нараховано до стягнення з відповідача 195,62 грн пені, 652,07 грн 10% річних, 188,78 грн інфляційних втрат за період з 21.05.2021 по 31.10.2021, розрахунок яких судом перевірено та визнано арифметично вірним.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем письмового відзиву на позов не подано, належними та достатніми доказами обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростовано, підстав звільнення від обов`язку виконання зобов`язання зі сплати заявленої до стягнення суми не доведено.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240, 248-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Ірігаційні системи" (01021, м.Київ, вул. Шовковична/Липський пров.,13/2, код 33498019) на користь Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської" (01013, м.Київ, вул. Будіндустрії, 7, код 05523398) 14 512 (чотирнадцять тисяч п`ятсот дванадцять) грн 56 коп основного боргу, 195 (сто дев`яносто п`ять) грн 62 коп пені, 652 (шістсот п`ятдесят дві) грн 07 коп 10% річних, 188 (сто вісімдесят вісім) грн 78 коп інфляційних втрат, 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, передбачені розділом IV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак