ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"13" січня 2022 р. Справа № 924/875/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., при секретарі судового засідання Крупській В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Красилівської міської ради Хмельницької області м. Красилів

до 1. Фермерського господарства "Агроздобуток" с. Щиборівка Красилівського району Хмельницької області

до 2. Фізичної особи Мизернюк О.В. м. Красилів

про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 31.12.2012р.

За участю представників учасників справи:

від позивача: Білоконь В.А. згідно виписки з ЄДР

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

13.01.2022р. в судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини додаткового рішення відповідно до ст. 240ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

28.12.2021р. Господарським судом Хмельницької області прийнято рішення у справі №924/875/21, яким у позові Красилівської міської ради Хмельницької області м. Красилів до Фермерського господарства "Агроздобуток" с. Щиборівка Красилівського району Хмельницької області, до фізичної особи Мизернюка О.В. м. Красилів про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 31.12.2012р. відмовлено.

В судовому засіданні 28.12.2021р. представниця відповідачів зазначила, що докази понесених витрат на правничу допомогу будуть подані відповідно до ст.129 ГПК України протягом п`яти днів з дня прийняття рішення.

Згідно ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

04.01.2022р. на адресу суду від представниці відповідачів надійшла заява (вх.№05-08/16/22) про винесення додаткового рішення щодо стягнення з позивача витрат на надання правової допомоги у розмірі 10000грн. 00коп. До заяви додано копії документів на підтвердження понесених витрат та докази надсилання заяви на адресу позивача. Дата подачі поданої заяви у відділення поштового зв`язку згідно відбитку штемпеля, що міститься на конверті - 31.12.2021р.

Ухвалою суду від 05.01.2022р. для розгляду заяви про вирішення питання щодо стягнення витрат на надання правової допомоги у даній справі призначено судове засідання на 11год. 40хв. 13.01.2022р.

12.01.2022р. на електронну адресу суду від представниці відповідачів надійшло клопотання (вх.№05-22/235/22), в якому підтримує подану заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, а також просить суд здійснювати розгляд заяви без її участі.

12.01.2022р. від представниці відповідачів на адресу суду надійшли письмові заперечення (вх.№05-08/87/22) на клопотання позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. В запереченнях зазначає про те, що відповідачі мають право на компенсацію витрат на надання правової допомоги адвокатом, оскільки такі витрати були фактичними, неминучими та реальними. Зазначає, що вказана справа мала для відповідачів у даній справі важливе значення з точки зору негативних наслідків, які вони могли зазнати, втративши право оренди на земельні ділянки. Звертає увагу суду на те, що Красилівською міською радою не доведено неспівмірності витрат, понесених Мизернюком О.В. на оплату правової допомоги, наданої адвокатом, а саме, вартість послуг була узгоджена між сторонами, послуги були надані фактично, з врахуванням критеріїв реальності та розумності.

13.01.2022р. позивачем подано клопотання (вх.№05-08/90/22) про зменшення витрат на оплату правничої допомоги з зазначенням про те, що заявлений до відшкодування розмір витрат на оплату правничої допомоги є надмірним та завищеним, оскільки не відповідає, як принципам матеріального (договірного) права так і процесуального права та є неспівмірним. Наголошує, що сторони в акті виконаних робіт від 28.12.2021р. чітко визначили період надання послуг, в який не може включатись подання заяви про відшкодування витрат. Також вказує на те, що витрати на професійну правничу допомогу за участь в судових засіданнях в суді не відповідають принципу співрозмірності відносно затраченого часу проведення вказаних судових засідань.

Представник позивача в судовому засіданні 13.01.2022р. просив зменшити витрати на професійну правничу допомогу.

Представниця від відповідачів в судове засідання 13.01.2022р. не з`явилась.

Дослідивши заяву про вирішення питання щодо понесених витрат на правничу допомогу, суд вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, згідно з пунктом третім частини першої, судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В підтвердження заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000грн. 00коп. представницею відповідачів надано належним чином завірені копії Договору від 01.02.2021р. про надання правової допомоги, укладеного між Мизернюком Олегом Васильовичем та адвокатом Лукіянчук Оксаною Миколаївною; Договору від 01.02.2021р. про надання правової допомоги, укладеного між Фермерським господарством "Агроздобуток" та адвокатом Лукіянчук Оксаною Миколаївною; Додаткових угод №4 від 15.09.2021р. до Договорів; Акту виконаних робіт від 28.12.2021р.; Рахунку-фактури від 28.12.2021р. на суму 10000грн. 00коп.; Квитанції про оплату №121670403 від 30.12.2021р. на суму 10000грн. 00коп.

У п.3 Додаткових угод №4 від 15.09.2021р. до Договорів від 01.02.2021р., сторони додатково погодили види та тарифи послуг адвоката у даній справі, а саме:

1. Погодинна оплата послуг адвоката - 500грн. за 1 год.;

2. Адвокатський запит - 500грн. за 1 процесуальний документ;

3. Участь в судовому засіданні - 1000грн. за 1 судове засідання.

Пунктом 2 наведених вище додаткових угоди сторони узгодили, що оплата вартості робіт адвоката по даній справі проводиться Клієнтом Мизернюком О.В. згідно акту виконаних робіт та на підставі разхунку-фактури.

Додаткові угоди №4 від 15.09.2021р. укладені між Адвокатом Лукіянчук О.М. та Мизернюком О.В., та між Адвокатом Лукіянчук О.М. та ФГ "Агроздобуток" в особі директора Мизернюка О.В.

Згідно Акту виконаних робіт від 28.12.2021р., адвокатом надано послуг Мизернюку О.В. на суму 10000грн. 00коп., а саме:

1. Зустріч з клієнтом, юридичний аналіз позовної заяви на 98 сторінках та ознайомлення із судовою практикою по даному питанню - 3год. (500грн./год.) загалом у сумі 1500грн. 00коп.;

2. Консультування клієнта з питань застосування законодавства України щодо вирішення питань з позивачем по справі та отримання доказів по справі - 1год. (500грн./год.) загалом у сумі 500грн. 00коп.;

3. Підготовка та подання відзиву на позовну заяву від 27.09.2021р. на 28 сторінках - 2год. (500грн./год.) загалом у сумі 1000грн. 00коп.;

4. Ознайомлення та аналіз відповіді на відзив позивача від 05.10.2021р. - 1год. (500грн./год.) загалом у сумі 500грн. 00коп.;

5. Підготовка та подання клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів від 03.11.2021р. на 42 сторінках - 2год. (500грн./год.) загалом у сумі 1000грн. 00коп.;

6. Ознайомлення та аналіз пояснення позивача від 16.11.2021р. - 1год. (500грн./год.) загалом у сумі 500грн. 00коп.;

7. Підготовка та направлення адвокатського запиту до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №31 від 23.11.2021р. - 500грн. 00коп.;

8. Участь у судових засіданнях 05.10.2021р., 22.11.2021р., 30.11.2021р., 28.12.2021р. враховуючи витрачений час до Господарського суду Хмельницької області з міста Красилів та у зворотньому напрямку - 4000грн. 00коп.;

9. Підготовка та подання заяви про відшкодування витрат - 1год. (500грн./год.) загалом у сумі 500грн. 00коп.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 зазначеного Кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Відповідачем 2 заявлено до відшкодування 10000грн. витрат на правничу допомогу, які складаються з: 1.зустріч з клієнтом, юридичний аналіз позовної заяви на 98 сторінках та ознайомлення із судовою практикою по даному питанню - 3год. (500грн./год.) загалом у сумі 1500грн. 00коп.; 2. консультування клієнта з питань застосування законодавства України щодо вирішення питань з позивачем по справі та отримання доказів по справі - 1год. (500грн./год.) загалом у сумі 500грн. 00коп.; 3. підготовка та подання відзиву на позовну заяву від 27.09.2021р. на 28 сторінках - 2год. (500грн./год.) загалом у сумі 1000грн. 00коп.; 4. ознайомлення та аналіз відповіді на відзив позивача від 05.10.2021р. - 1год. (500грн./год.) загалом у сумі 500грн. 00коп.; 5. підготовка та подання клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів від 03.11.2021р. на 42 сторінках - 2год. (500грн./год.) загалом у сумі 1000грн. 00коп.; 6. ознайомлення та аналіз пояснення позивача від 16.11.2021р. - 1год. (500грн./год.) загалом у сумі 500грн. 00коп.; 7. підготовка та направлення адвокатського запиту до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №31 від 23.11.2021р. - 500грн. 00коп.; 8. участь у судових засіданнях 05.10.2021р., 22.11.2021р., 30.11.2021р., 28.12.2021р. враховуючи витрачений час до Господарського суду Хмельницької області з міста Красилова та у зворотньому напрямку - 4000грн. 00коп.; 9. підготовка та подання заяви про відшкодування витрат - 1год. (500грн./год.) загалом у сумі 500грн. 00коп. перелік наданих послуг міститься в акті виконаних робіт від 28.12.2021р.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 18.03.20921р. №910/15621/19.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Проаналізувавши заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу, які складаються, зокрема, з послуг: "зустріч з клієнтом, юридичний аналіз позовної заяви на 98 сторінках та ознайомлення із судовою практикою по даному питанню - 3год. (500грн./год.) загалом у сумі 1500грн. 00коп.", а також "консультування клієнта з питань застосування законодавства України щодо вирішення питань з позивачем по справі та отримання доказів по справі - 1год. (500грн./год.) загалом у сумі 500грн. 00коп.", суд дійшов висновку, що вказані послуги є складовими однієї послуги "підготовка та подання відзиву на позовну заяву від 27.09.2021р. на 28 сторінках - 2год. (500грн./год.) загалом у сумі 1000грн. 00коп." та мають входити до складу її вартості.

Крім цього, проаналізувавши заявлену до стягнення суму 4000грн. 00коп. - участь в 4-х судових засіданнях (по 1000грн. 00коп. за 1 судове засідання), суд зазначає про те, що згідно протоколів судових засідань, які наявні в матеріалах справи, представник відповідача 2 адвокат Лукіянчук О.М. приймала участь лише в трьох засіданнях суду - 05.10.2021р., 22.11.2021р. та 28.12.2021р.

В частині 1000грн. однієї участі в судовому засіданні та 2000грн. визначених як "зустріч з клієнтом, юридичний аналіз позовної заяви на 98 сторінках та ознайомлення із судовою практикою по даному питанню - 3год. (500грн./год.) загалом у сумі 1500грн. 00коп.", а також "консультування клієнта з питань застосування законодавства України щодо вирішення питань з позивачем по справі та отримання доказів по справі - 1год. (500грн./год.) загалом у сумі 500грн. 00коп." заявлені до стягнення витрати не відповідають критерію реальності адвокатських витрат.

Судом також враховано правовий висновок Верховного Суду, сформований у постанові №910/7586/19 від 25.05.2021р., згідно якого такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно, вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час (п.3.48 постанови).

Зважаючи на наведене, оцінивши подані представницею відповідачів докази на підтвердження понесених витрат, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, суд, керуючись статтями 126, 129 ГПК України, дійшов висновку, що витрати відповідачів на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи у суді складають 7000,00грн. та підлягають відшкодуванню за рахунок позивача у зв`язку з відмовою у позові.

Щодо доводів позивача про те, що у відзиві на позов представником відповідача заявлялась орієнтовна сума витрат на правничу допомогу у розмірі 10000грн., тобто по 5000грн. для кожного відповідача, і, відповідно, заявлені до стягнення 10000грн. на користь відповідача 2 - Мизернюка О.В. перевищують попередній розрахунок витрат на правничу допомогу суд зазначає, що за змістом п.2 додаткових угод №4 до договору про надання правничої допомоги сторони узгодили, що оплата вартості робіт адвоката по даній справі проводиться Клієнтом Мизернюком О.В. згідно акту виконаних робіт та на підставі рахунку-фактури.

Додаткові угоди №4 від 15.09.2021р. укладені між Адвокатом Лукіянчук О.М. та Мизернюком О.В., та між Адвокатом Лукіянчук О.М. та ФГ "Агроздобуток" в особі директора Мизернюка О.В.

Отже, під час укладення додаткових угод, Мизернюк О.В. виступав як громадянин та як керівник ФГ "Агроздобуток". Додатковими угодами погоджено, що кошти за надання правничої допомоги ФГ "Агроздобуток" та гр. Мизернюку О.В. сплачує гр.Мизернюк О.В.

З урахуванням наведеного суд не приймає доводи позивача про те, що на користь гр. Мизернюка О.В. підлягає відшкодуванню лише 5000грн. як половина суми правничої допомоги, наданої саме відповідачу 2.

Щодо доводів позивача про те, що до вартості правничої допомоги не повинна бути включена сума 500грн. за "підготовку та подання заяви про відшкодування витрат", оскільки вказана заява датована 31.12.2021р., а акт виконаних робіт складено 28.12.2021р. суд зазначає, що заява про відшкодування витрат складена в межах строку дії договору про надання правничої допомоги, визначеного п.4.1 договору від 01.02.2021р. та враховує, що дати підготовки та подання заяви про відшкодування витрат можуть не співпадати в часі, оскільки хронологічно в часі дія підготовки передує дії подання.

Керуючись статтями 123, 129, 130, 234, 235, 244, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представниці відповідачів (вх.№05-08/16/22 від 04.01.2022р.) про винесення додаткового рішення щодо стягнення з позивача витрат на надання правової допомоги у справі №924/875/21 задовольнити частково.

Стягнути з Красилівської міської ради Хмельницької області (м. Красилів, площа Незалежності, 2, ) на користь фізичної особи Мизернюка О.В. ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 7000грн. 00коп. (сім тисяч гривень 00 копійок) витрат на надання правової допомоги.

Видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення складено та підписано 19.01.2022р.

Суддя В.О. Кочергіна

Виготовлено 4 примірники:

1-до справи (в паперов. екз.),

2-позивачу Красилівська міська рада Хмельницької області (на електронну адресу ),

3-відповідачу 1 ФГ "Агроздобуток" - адвокату Лукіянчук О.М. (на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ),

4- представнику відповідача 2 Мизернюк О.В. - адвокату Лукіянчук О.М. (на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ).