ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"24" січня 2022 р. Справа№ 911/424/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Разіної Т.І.

Тищенко О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Сіті Інвест Банк"

на рішення Господарського суду Київської області

від 12.03.2021 (повний текст складено та підписано 18.03.2021)

у справі № 911/424/21 (суддя Горбасенко П.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Лабораторія фінансів"

до ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтер-Топ"

про стягнення 10 000 000, 00 євро

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.03.2021 у справі № 911/424/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Лабораторія фінансів" до ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтер-Топ" про стягнення 10 000 000, 00 євро - задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт громадянина Російської Федерації НОМЕР_1 , виданий ТП№ 139 відділу УФМС Росії по Санкт-Петербургу та Ленінградській області в центральному районі м. Санкт-Петербургу, місце реєстрації: Росія, м. Санкт-Петербург, пр. Наставніков 5/1) 10 000 000 (десять мільйонів) євро 00 євроцентів боргу та 794 500 (сімсот дев`яносто чотири тисячі п`ятсот) грн 00 коп. судового збору.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, скаржник (особа, яка не брала участі у справі) Акціонерне товариство "Сіті Інвест Банк" (14.11.2021 згідно поштового трекера на конверті) звернулась до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2021, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сіті Інвест Банк" на рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2021 у справі № 911/424/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Тищенко О.В., Разіна Т.І.

При дослідженні апеляційної скарги судом встановлено, що скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2021 у справі № 911/424/21 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Крім того, заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, посилаючись на поважність причини його пропуску. Також скаржник здійснив направлення копії апеляційної скарги учасникам справи за певною адресою.

Відповідно до статті 254 Господарського процесуального кодексу України (учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції скаржник (Акціонерного товариства "Сіті Інвест Банк") зазначив, що є особою, яка не брала участі у справі, а місцевим господарським судом було вирішено питання про її права та інтереси та зазначає, що 16.03.2021 рішенням Красногвардійського районного суду Санкт-Петербурга з ОСОБА_1 (відповідача) на користь Акціонерного товариства "Сіті Інвест Банк" стягнуто заборгованість за кредитним договором № 733 КЛФ/2018 від 17.05.2018 в розмірі 329 287 507,00 рублів.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сіті Інвест Банк" на рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2021 у справі № 911/424/21 - залишено без руху, протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, Акціонерне товариство "Сіті Інвест Банк" мав право усунути недоліки, а саме: надати докази сплати судового збору у розмірі 1 191 750,00 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2021 у справі № 911/424/21, яке оскаржується у повному обсязі.

Крім того, вищевказаною ухвалою суду скаржника попереджено, що у випадку невиконання вимог зазначеної ухвали суду у встановлений пунктом 2 строк, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2021 у даній справі Акціонерне товариство "Сіті Інвест Банк" отримано скаржником 16.12.2021 за юридичною адресою: Російська Федерація, 191187, місто Санкт-Петербург, вул. Шпалерна, 2/4 А, що підтверджується поштовим відправленням RE 041958834 UA.

Крім того, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2021 у даній справі направлено представнику Акціонерного товариства "Сіті Інвест Банк" (адвокату Омельченку І.В.) за юридичною адресою: 01001, м. Київ, Спортивна площа, 1а, яка була отримана представником 28.12.2021, що підтверджується поштовим відправленням №230.

Скаржнику в десятиденний термін з дня отримання даної ухвали, судом надана можливість виправити недоліки апеляційної скарги, шляхом подання у вказаний строк, доказів сплати судового збору у розмірі 1 191 750,00 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2021 у справі № 911/424/21, яке оскаржується у повному обсязі.

Приписами ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

В свою чергу, головуючий суддя Станік С.Р. з 28.12.2021 по 22.01.2022 включно, а судді: Тищенко О.В. з 21.12.2021 по 06.01.2022 перебували у відпустці і вирішення питання стосовно апеляційної скарги здійснюється після виходу суддів з відпустки.

Проте, 06.01.2022 скаржником (Акціонерним товариством "Сіті Інвест Банк") через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду подано клопотання про продовження строку на усунення недоліків та відстрочення сплати судового збору.

Клопотання обґрунтоване тим, що предметом спору в даній справі є звернення ТОВ «Фінансова компанія «Лабораторія фінансів» до ОСОБА_1 (відповідача у даній справі) про стягнення 10 000 000.00 евро, як заборгованості, щодо якої ОСОБА_1 нібито поручився (за виконання зобов`язань ТОВ «Альтер-Топ») на підставі договору поруки, укладеного 30.11.2015, а 12.11.2021 Акціонерне товариство «Сіті Інвест Банк» подало до Господарського суду Київської області позов до ОСОБА_1 , Компанії «TXD FEDERATION INC.» (Панама), третя особа-1: ТОВ «Фінансова компанія «Лабораторія фінансів», третя особа-2: ТОВ «АЛЬТЕР-ТОП» про визнання недійсним договору поруки.

29.11.2021 ухвалою Господарського суду Київської області у справі № 911/3334/21 відмовлено у відкритті провадження за вищевказаним позовом.

08.12.2021 Акціонерне товариство «Сіті Інвест Банк» звернулося в Господарський суд міста Києва з позовом до ОСОБА_1 .. Компанії «TXD FEDERATION INC. (Панама) ТОВ «Фінансова компанія «Лабораторія фінансів», третя особа: ТОВ АЛЫЕР- ТОП» про визнання недійсним договору поруки.

21.12.2021 ухвалою Господарського суду міста Києва (справа № 910/20620/21) залишено без руху позовну заяву, надано позивачу строк для усунення недоліків з дня вручення такої ухвали, а 23.12.2021 Акціонерне товариство «Сіті Інвест Банк» подало до Господарського суду міста Києва заяву про усунення недоліків у вказаній справі № 910/20620/21.

Проте, станом на 04.01.2022 Господарським судом міста Києва не вирішено питання щодо відкриття провадження у вказаній справі № 910/20620/21 та відповідно не прийнято рішення, яке набрало законної сили.

Таким чином, вирішення спору щодо визнання недійсним договору поруки від 30.11.2015 має суттєве (преюдиційне), першочергове значення для скаржника для встановлення відсутності (наявності) правових підстав стягнення з ОСОБА_1 заборгованості щодо контракту № 002/01/2013 від 03.01.2013 укладеного між компанією «TXD FEDERATION INC» та ТОВ «Альтер-Топ» та скасування рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2021 у справі № 911/424/21.

Враховуючи наведене, скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції, що Північний апеляційний господарський суду позбавлений можливості самостійно вирішити в межах цієї справи № 911/424/21 питання щодо встановлення недійсності вищевказаного договору поруки, а тому відсутня об`єктивна можливість розглянути справу № 911/424/21 до вирішення справи № 910/20620/21, що розглядається в Господарському суді міста Києва, - до набрання законної сили судовим рішенням в такій справі.

Водночас, беручи до уваги наведені обставини, оскільки апеляційна скарга об`єктивно не може бузи вирішена до набрання законної сили судовим рішення у справі № 910/20620/21, що розглядається в Господарському суді міста Києва, скаржник фактично може бути позбавлений необхідності в самій апеляційній скарзі за відповідно в апеляційному провадженні як такому, у випадку відмови в задоволенні позову про визнання недійсним договору поруки (тобто у справі № 910/20620/21, що розглядається в Господарському суді міста Києва).

Враховуючи вищевикладене, скаржник просить відстрочити сплату судового збору у розмірі 1 191 750,00 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2021 у справі № 911/424/21, яке оскаржується у повному обсязі, оскільки розмір судового збору є максимальним на даній стадії, що в свою чергу є фінансовим тягарем, сплата якого фактично і юридично може втратити розумну та будь-яку іншу необхідність (доцільність) у разі відмови в задоволенні вказаного позову.

З цього приводу Північний апеляційний господарський суд зазначає наступне

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що станом на момент подання апеляційної скарги скаржника не віднесено до кола осіб, які звільнені від сплати судового збору згідно з статтею 5 Закону України "Про судовий збір".

Згідно положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду щодо відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору лише позивача - фізичної особи.

При цьому, за змістом положень статті 8 Закону відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати для юридичних осіб не передбачено.

Тому відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності підстав, зазначених у ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що норми пунктів 1 та 2 частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а норми пункту 3 частини 1 цієї статті можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

Велика Палата Верховного Суду у пункті 48 постанови від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18 зазначила, що "юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату".

Проте, відповідно до пункту 37 цієї постанови навіть за наявності умов для відстрочення сплати судового збору, таке відстрочення за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" є правом, а не обов`язком суду, що було враховано судом апеляційної інстанції.

Оскільки, предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а положення пунктів 1, 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію, а тому і підстав для відстрочення сплати судового збору у цій справі немає (подібна за змістом правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 05.03.2021 у справі № 910/9741/20, від 06.01.2021 у справі № 927/579/19, від 31.03.2021 у справі № 903/465/20, від 26.04.2021 у справі № 5028/19/59/2012, від 22.02.2021 у справі № 910/17424/19, від 19.04.2021 у справі № 908/859/20, у постанові від 25.03.2021 у справі № 912/3514/20).

Юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Зазначеної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.

Питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції (п. 60).

Таким чином, відстрочення сплати судового збору (розстрочення його сплати, звільнення від сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Звертаючись з клопотанням про відстрочення сплати судового збору до ухвалення Північним апеляційним господарським судом рішення у цій справі скаржник (Акціонерне товариство "Сіті Інвест Банк") не вказує конкретної підстави з зазначених у переліку в ст. 8 Закону України "Про судовий збір", що є вичерпним при вирішенні питання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору.

Крім того, скаржником відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України так і не надано будь-яких доказів того, що в нього станом на момент прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення постанови у даній справі з`являться грошові кошти для оплати судового збору. Скаржником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності у нього коштів та/або неможливості сплати судового збору за наведених доводів, без подання взагалі будь-яких підтверджуючих документів в обґрунтування відповідних тверджень щодо неможливості сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, скаржником належним чином не обґрунтовано подане клопотання про відстрочку від сплати судового збору, зазначені підстави для відстрочки від сплати судового збору не відповідають вимогам зазначених у ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд доходить висновку про відсутність правових підстав для відстрочення сплати судового збору за наведених скаржником доводів та поданих документів.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про відстрочку Акціонерного товариства "Сіті Інвест Банк" від сплати судового збору за подання апеляційної скарги та на підставі ч. 1, 2 ст. 8 України "Про судовий збір" відмовляє у задоволенні такого клопотання

Крім того, у поданій скаржником заяві про усунення недоліків Акціонерне товариство "Сіті Інвест Банк" просить продовжити Акціонерному товариству «Сіті Інвест Банк» строк для усунення недоліків апеляційної скарги у справі № 911/424/21 до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/20620/21.

Північний апеляційний господарський суд, дослідивши подану заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, зазначає наступне.

Частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частина 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України визначає, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Ч. 3 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції зазначає наступне, що дослідивши подану заяву про усунення недоліків вказує, що матеріалах заяви відсутні належні докази для продовження Акціонерному товариству «Сіті Інвест Банк» строку для усунення недоліків апеляційної скарги у справі № 911/424/21 до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/20620/21, тому у поданому клопотанні, слід відмовити.

Крім того, у поданій скаржником заяві про продовження Акціонерному товариству «Сіті Інвест Банк» строку для усунення недоліків апеляційної скарги у справі № 911/424/21 до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/20620/21 не вказано на який саме термін необхідно продовжити даний строк, що може призвести до порушення розумного строку розгляду справи.

Також, суд зазначає і те, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, дотримання якого є процесуальною гарантією дотримання прав сторін спору.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського' процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії-" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Якщо скаржник не усунув вищезазначені недоліки у строк встановлений судом, питання про повернення апеляційної скарги буде вирішено колегією судів протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки скаржником не надано доказів сплати судового збору судового збору у розмірі 1 191 750,00 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2021 у справі № 911/424/21, яке оскаржується у повному обсязі, а також не наведено переконливих аргументів, які б свідчили про неможливість сплати судового збору за розгляд даної апеляційної скарги, враховуючи п. 4 ст. 174 та ч.ч. 2, 6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга Акціонерного товариства "Сіті Інвест Банк" на рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2021 у справі № 911/424/21 вважається неподаною і підлягає поверненню скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що згідно з ч. 2 ст. 260, ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з дотриманням вимог ст.ст. 256, 258 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст.174, 234, 256, 258, ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Акціонерному товариству "Сіті Інвест Банк" у задоволені клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2021 у справі № 911/424/21.

2. Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Сіті Інвест Банк" про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги у справі № 911/424/21 до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/20620/21.

3. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сіті Інвест Банк" на рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2021 у справі № 911/424/21 вважати неподаною та повернути скаржнику разом з доданими до неї документами.

Копію ухвали Північного апеляційного господарського суду надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку і строки, встановлені ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Т.І. Разіна

О.В. Тищенко