УХВАЛА

26 січня 2022 року

м. Київ

cправа № 911/3493/17

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду

суддя-доповідач О. О. Мамалуй

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Стратум Україна"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021р.

у складі колегії суддів: В. А. Корсак - головуючий, О. О. Євсіков, С. В. Владимиренко

за позовом заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі:

1. Кабінету Міністрів України;

2. Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до

1. Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз";

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Стратум Україна"

про стягнення 18 322 951, 57 грн. та 24 365, 555 м3 природного газу

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Стратум Україна" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021р. у справі №911/3493/17.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам ст. 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у поста-нові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

З касаційної скарги вбачається, що скаржник визначає підставою касаційного оскарження судового рішення п. 3 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України - відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Верховний Суд звертає увагу, що при поданні касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України скаржник повинен чітко зазначити щодо якої саме конкретної, чітко визначеної норми матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина, тощо, якої статті та якого нормативно-правового акту), на думку скаржника, відсутній висновок Верховного Суду та які саме норми права порушені чи неправильно застосовані судом.

Проте, вказуючи про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, скаржник не зазначає, щодо якої конкретно норми відсутній відповідний висновок.

Саме лише посилання скаржника на те, що скарга подається на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України без належного обґрунтування цієї підстави, не можна вважати таким, що відповідає п. 5 ч. 2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених п. 5 ч. 2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Скаржником до касаційної скарги не додано доказів, які підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент звернення з касаційною скаргою) ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень провадження у справі №911/3493/17 порушено ухвалою господарського суду Київської області від 27.11.2017р.

За приписами пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На момент звернення з даним позовом до суду, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 01.01.2017р. установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600, 00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент звернення з касаційною скаргою) якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Предметом позову по справі №911/3493/17 є стягнення 18 322 951, 57 грн. та 24 365, 555 м3 природного газу.

Рішенням господарського суду Київської області від 02.02.2021р. у справі №911/3493/17 у задоволенні позову відмовлено повністю. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021р апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення господарського суду Київської області від 02.02.2021р. у справі №911/3493/17 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 18 322 951, 57 грн. скасовано та прийнято в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено, викладено резолютивну частину у наступній редакції: "Позов Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі 1. Кабінету Міністрів України, 2. Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до 1. Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Стратум Україна" про стягнення 18 322 951, 57 грн. та 24 365, 555 куб.м. газу задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стратум Україна" на користь Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" 18 322 951, 57 грн., а з Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" в дохід держави 18 322 951, 57 грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стратум Україна" на користь Генеральної прокуратури України 240 000, 00 коп. судового збору за подання позовної заяви. Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області". В іншій частині рішення господарського суду Київської області від 02.02.2021р. у справі №911/3493/17 залишено без змін.

З тексту касаційної скарги вбачається, що скаржник оскаржує рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення 18 322 951, 57 грн. та просить суд в прохальній частині скарги скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021р. у справі №911/3493/17 та залишити в силі рішення господарського суду Київської області від 02.02.2021р.

З урахуванням вищенаведеного та враховуючи вимоги касаційної скарги, за її подання у даному випадку необхідно було сплатити 480 000, 00 грн. (1600Х150)Х200%)).

Згідно з ч. 2 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 5 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про залишення касаційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги.

Верховний Суд вважає за необхідне надати скаржнику строк для усунення зазначених вище недоліків, а саме для зазначення належного обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої ст. 287 Господарського процесуального кодексу України та для надання суду документу про сплату судового збору в розмірі 480 000, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 174, 233, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ТОВ "Стратум Україна" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021р. у справі №911/3493/17 залишити без руху.

2. Надати ТОВ "Стратум Україна" строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Попередити ТОВ "Стратум Україна" про те, що неусунення недоліків скарги протягом установленого строку є підставою для її повернення скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду О. О. Мамалуй