УХВАЛА

м. Київ

27.01.2022Справа № 910/61/22
Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В., розглянувши заяву Громадської організації «ТОВАРИСТВО МИСЛИВЦІВ І РИБАЛОК «САПСАН»

про відвід судді Чинчин О.В. від розгляду справи №910/61/22

за позовом Громадської організації «ВІЙСЬКОВО-МИСЛИВСЬКЕ ТОВАРИСТВО «ПІВДЕНЬ»

до 1. Кіровоградської обласної ради;

2. Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства;

3. Громадської організації «ТОВАРИСТВО МИСЛИВЦІВ І РИБАЛОК «САПСАН»

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору

без виклику представників учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва (суддя Чинчин О.В.) перебуває справа №910/61/22.

24.01.2022 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Громадської організації «ТОВАРИСТВО МИСЛИВЦІВ І РИБАЛОК «САПСАН» надійшла заява про відвід судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2022 визнано необґрунтованою заяву Громадської організації «ТОВАРИСТВО МИСЛИВЦІВ І РИБАЛОК «САПСАН» про відвід судді Чинчин О.В. від розгляду справи №910/61/22, заяву Громадської організації «ТОВАРИСТВО МИСЛИВЦІВ І РИБАЛОК «САПСАН» про відвід судді Чинчин О.В. від розгляду справи №910/61/22 передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2022 заяву Громадської організації «ТОВАРИСТВО МИСЛИВЦІВ І РИБАЛОК «САПСАН» про відвід судді у справі №910/61/22 передано для розгляду судді Приходько І.В.

За приписами частин 7, 8, 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Розглянувши заяву Громадської організації «ТОВАРИСТВО МИСЛИВЦІВ І РИБАЛОК «САПСАН» про відвід судді, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

За приписами частини 2 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

В той же час, суд відзначає, що запровадження законодавцем інституту відводу судді, унормованого в положеннях ст.ст. 35-40 Господарського процесуального кодексу України, мало на меті в першу чергу уникнення будь-яких ризиків можливості порушення основних засад (принципів) господарського судочинства, якими є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, та забезпечення гарантії дотримання декларованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року прав на судовий захист при зверненні особи до суду з метою їх реалізації.

У зв`язку з чим було визначено перелік випадків, за наявності яких може виникати можливість порушення наведених принципів та гарантій, які було визначено в ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, а саме: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

При цьому, як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Тобто, заявлений учасником відвід складу суду від розгляду справи має ґрунтуватися не на особистих переконаннях заявника щодо обставин спірних правовідносин, а саме на оцінці особистих переконань конкретного судді у конкретній справі та його фактичної поведінки при вирішенні такої справи.

Досліджуючи наведені критерії оцінки в межах даної справи, суд відзначає, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного, однак, в даному випадку Громадською організацією «ТОВАРИСТВО МИСЛИВЦІВ І РИБАЛОК «САПСАН» жодних доказів на підтвердження особистої упередженості судді Чинчин О.В. у вирішенні спору в даній справі не надано.

Вказана заява мотивована тим, що суддею Чинчин О.В. розглядалась інша пов`язана судова справа №910/254/20 (в якій сторонами були особи, що й у справі №910/61/22), результати якої стали безпосередньою підставою для позовних вимог у даній справі №910/61/22 та можуть, за доводами заявника, обумовити задоволення позову без забезпечення необхідного неупередженого та всестороннього розгляду справи.

Разом з цим, заявник зазначає, що для вирішення спору у даній судовій справі є, на думку заявника, необхідним для суду дати правову оцінку діям сторін під час розгляду судової справи №910/254/20 у тому числі з точки зору переривання строку позовної давності для подання позову у даній судовій справі №910/61/22.

Крім того, заявник вказує, що ГО «ТМР «САПСАН» подавало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 року у справі №910/254/20, в якій апелянт зазначав про ряд порушень, які були допущені, на його думку, суддею Чинчин О.В. під час розгляду даної справи.

За твердженнями заявника, існують обґрунтовані підстави для упередженого відношення до ГО «ТМР «САПСАН» з боку судді Чинчин О.В. та, відповідно, об`єктивного та неупередженого розгляду даної судової справи. Саме тому, з метою щоб у сторін не виникало будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, а також з метою виключення всіх обставин, які можуть в подальшому викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, керуючись ст.35 Господарського процесуального кодексу України заявник просить заяву від 24.01.2022 про відвід судці Чинчин О.В. задовольнити.

З аналізу процесуального законодавства слідує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Разом з тим, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, частиною першою статті 43 Господарського процесуального кодексу України вказано, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведені у заяві Громадської організації «ТОВАРИСТВО МИСЛИВЦІВ І РИБАЛОК «САПСАН» про відвід судді Чинчин О.В. обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 35 Господарського процесуального кодексу України для відводу судді, а також не підтверджують упередженість та необ`єктивність судді Чинчин О.В. при розгляді даної справи.

Фактично у поданій заяві заявник надає суб`єктивну оцінку процесуальним діям судді, у тому числі, висловлює незгоду з діями судді щодо прийнятих процесуальних рішень по справі №910/254/20 та оцінює такі процесуальні дії.

Тобто, з поданої заяви Громадської організації «ТОВАРИСТВО МИСЛИВЦІВ І РИБАЛОК «САПСАН» про відвід судді вбачається, що підстави для відводу судді Чинчин О.В., викладені заявником зводяться виключно до оцінки застосування судом норм процесуального законодавства України, що не може свідчити про наявність упередженості судді в розгляді справи та бути підставою для його відводу, а у випадку незгоди учасника судового процесу з процесуальними діями судді, позивач не позбавлений права на оскарження судового рішення у встановленому законом порядку з включенням таких заперечень.

Зокрема, частиною 4 ст. 35 ГПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За висновками суду, наведені доводи учасника справи не є правовими підставами для відводу судді в розумінні ст.ст. 35-40 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не можуть бути підставами для відводу суддів заяви, що містять лише припущення про існування відповідних обставин, які не підтверджені належними і допустимими доказами.

Таким чином, розглянувши заяву Громадської організації «ТОВАРИСТВО МИСЛИВЦІВ І РИБАЛОК «САПСАН» щодо відводу судді Чинчин О.В., суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи у її обґрунтування не можуть бути в розумінні Процесуально Закону (ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України), підставою для відводу судді Чинчин О.В.

Разом з цим, нормами чинного законодавства визначено засади та окремі механізми реалізації прав всіх учасників судового процесу, в тому числі, забезпечення права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, що може бути реалізовано у передбаченому чинним господарським процесуальним законодавством порядку у разі непогодження з процесуальними рішеннями судді.

За таких обставин, враховуючи, що доводи Громадської організації «ТОВАРИСТВО МИСЛИВЦІВ І РИБАЛОК «САПСАН» стосовно наявності підстав для відводу судді Чинчин О.В., від розгляду справи №910/61/22 не підтверджуються належними та допустимими доказами та фактично зводяться до висловлення особистих припущень заявника, приймаючи до уваги, що наявності інших підстав, які б викликали сумніви у неупередженості судді не встановлено, заява Громадської організації «ТОВАРИСТВО МИСЛИВЦІВ І РИБАЛОК «САПСАН» про відвід судді задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Громадської організації «ТОВАРИСТВО МИСЛИВЦІВ І РИБАЛОК «САПСАН» про відвід судді Чинчин О.В. від розгляду справи №910/61/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя І.В. Приходько