ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.01.2022 Справа №905/1886/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Демідової П.В., при секретарі судового засідання Марченко А.Є., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи №905/1886/21

за позовом: ОСОБА_1 , м.Харків,

до відповідача 1: Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м.Харків,

до відповідача 2: ОСОБА_2 начальника Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради - державний реєстратор м.Краматорськ, Донецька область,

про визнання протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та ОСОБА_2 із проведення державної реєстрації припинення в результаті ліквідації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у наслідку чого скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запис номер 024004947 від 20 квітня 2021р,-

Представники сторін:

від позивача: Дундар В.В. особисто (паспорт серії НОМЕР_1 );

від відповідача-1: Іванова Т.О на підставі наказу та витягу з ЄДР;

від відповідача-2: не з`явився.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та Куцен Катерини Віталіївни- начальника Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради - державний реєстратор м.Краматорськ, Донецька область про визнання протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та ОСОБА_2 із проведення державної реєстрації припинення в результаті ліквідації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у наслідку чого скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запис номер 024004947 від 20 квітня 2021р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що дії відповідачів із припинення Головного територіального управління юстиції у Донецькій області здійснені у неправомірній спосіб із внесенням недостовірних відомостей. Позивач також зазначив, що єдиним способом відновлення його законних інтересів є визнання припинення Відповідача 1 неправомірним.

Ухвалою суду від 05.10.2021 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі 905/1886/21; визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 03.11.2021 року об 11:30год.

29.10.2021 від відповідача-2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що державну реєстрація припинення Головного територіального управління юстиції у Донецькій області проведено без порушень вимог чинного законодавства, в порядку передбаченому ст.ст.17, 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації.

Ухвалою суду від 03.11.2021 відкладено підготовче засідання на 30.11.2021 року о 12:45год; замінено Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області на його правонаступника та залучено в якості відповідача-1 - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харків).

23.11.2021 від відповідача-1 до суду надійшов відзив №42103/83464/23/21/09.3 від 23.11.2021, в якому він не погоджується з позовними вимогами позивача та просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі з наступних підстав: постановою Кабінету Міністрів України №870 від 09.10.2019 передбачено саме ліквідацію територіальних органів, яка неможлива без передання функцій і повноважень органу, що ліквідується іншому органу у порядку правонаступництва, задля дотримання та реалізації принципу єдності та безперервності держаної влади; наявність грошового зобов`язання жодним чином не перешкоджає проведенню реєстраційних дій, оскільки положеннями Закону №755-IV чітко передбачено наявність відкритого виконавчого провадження у відношенні особи, яка ліквідується, при цьому виконавчі провадження у яких Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області виступало боржником - відсутні; виключно до компетенції Міністерства юстиції України віднесено вирішення питань, пов`язаних із створенням, реорганізацією та ліквідацією держаних нотаріальних контор, наявність суперечливих відомостей в ЄДР щодо засновників держаних нотаріальних контор знаходиться поза межами компетенції відповідача, так як внесення відомостей до ЄДР є повноваженнями державних реєстраторів; скасування запису про державну реєстрацію припинення Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не призведе до поновлення порушених прав позивача, зазначених в позові, у зв`язку з чим обраний спосіб захисту є неправильним та неефективним, що є підставою для відмови у позові.

24.01.2022 від відповідача-1 до суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. За змістом наданих документі вбачається, що наказом від 21.01.2022 року № 551/к позивача поновлено на посаді начальника управління з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з 4 серпня 2020 року.

У відповідності до ст. 207 ГПК України, головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Суд з`ясував позицію позивача щодо долучення до матеріалів справи наданих відповідачем-1 додаткових доказів. Позивач не заперечував проти доручення зазначених документів.

Враховуючи час складання наказу № 551/к, суд вважає доцільним задовольнити клопотання відповідача та долучити до матеріалів справи в якості доказів копії наказу, попередження та додатку до попередження.

Позивач в судове засідання з`явився, підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача-1 в судове засідання з`явилась, заперечувала проти заявлених вимог та просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач-2 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений шляхом направлення ухвали суду від 28.12.2021 листом з рекомендованим повідомленням, яке згідно даних офіційного веб-сайту «Укрпошта» вручено за довіреністю 04.01.2022.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 №870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції згідно з додатком 1, в тому числі Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області, та утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 2, зокрема Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харків); установлено, що територіальні органи Міністерства юстиції, які ліквідуються, згідно з п.1 цієї постанови, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції; міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції, що утворюються згідно з пунктом 2 цієї постанови, є правонаступниками територіальних органів Міністерства юстиції, які ліквідуються, зокрема Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харків) Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Головного територіального управління юстиції у Луганській області, Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України №3173/5 від 16.10.2019 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України», на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 №870, ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції, в тому числі Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області, та утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції, в тому числі Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харків); наказано головам ліквідаційний комісій головних територіальних управлінь юстиції, зокрема: подати державному реєстратору протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про ліквідацію головних територіальних управлінь юстиції документи, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про прийняття рішення про ліквідацію головних територіальних управлінь юстиції; подати державному реєстратору в установленому законодавством порядку документи, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення головних територіальних управлінь юстиції, у зв`язку з ліквідацією.

Згідно з наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №429/2 від 25.10.2019 «Про затвердження плану заходів з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області» затверджено План заходів, пов`язаних з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Донецькій області згідно додатку. Пунктом 14 вказаного додатку передбачено, до закінчення процедури ліквідації голові ліквідаційної комісії та Управлінню фінансового та матеріально-технічного забезпечення Головного територіального управління юстиції у Донецькій області здійснити заходи щодо остаточного розрахунку з працівникам Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 29.10.2019 внесено запис про державну реєстрацію юридичної особи Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Наказом №4363/5 від 28.12.2019 «Про можливість забезпечення здійснення повноважень та виконання функцій» Міністерство юстиції України погодилось з пропозицією Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Харків) щодо можливості забезпечення здійснення ним повноважень та виконання функцій, визначених Положенням про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 року №1707/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 року за №759/19497, та іншими нормативно-правовими актами, з 28.12.2019 року. У зв`язку з чим визначено Головному територіальному управлінню юстиції у Донецькій області, Головному територіальному управлінню юстиції у Луганській області та Головному територіальному управлінню юстиції у Харківській області припинити з 28.12.2019 року здійснення повноважень та виконання функцій з реалізації державної політики у відповідних сферах.

Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області листом №196/10-21 від 08.12.2020 звернулось до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в якому просило розглянути питання збільшення кошторисних призначень за КЕКВ 2111 на суму 1 132 008,56грн та КЕКВ 2800 на суму 204 973,89грн, у зв`язку із необхідністю сплати колишнім працівникам сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу за рішенням суду, наявністю недоплачених сум колишнім працівникам протягом 2019 року відпускних та компенсацій, а також відшкодування центрам зайнятості допомоги по безробіттю.

Листом №37164/87850/3/20Д/12 від 23.12.2020 «Щодо збільшення кошторисних призначень по КЕКВ 2111, 2800» Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харків) повідомило, що ним направлено лист до Міністерства юстиції України щодо зменшення кошторисних призначень на 2020 рік по загальному фонду КПКВК 3601010 за КЕКВ 2111 «Заробітна плата» на загальну суму 954042,81грн (грудень: - 954 042,81грн), а також зазначило про неможливість зменшення кошторисних призначень по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», у зв`язку з відсутністю вільних кошторисних призначень по зазначеному КЕКВ.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що 20.04.2021 внесено запис про припинення Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в результаті його ліквідації.

У зв`язку з наявністю невиконаних фінансових зобов`язань Дундар В.В. звернувся до відповідача-1 із запитом про надання публічної інформації та документальних підтверджень, на підставі яких зафіксовано боргові зобов`язання Головного територіального управління, у відповідь на який Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харків) повідомило, що документальним носієм інформації, на підставі яких зафіксовані боргові зобов`язання та перебувають у їхньому володінні є лист Головного територіального управління від 08.12.2020 №196/10-21, з додатком, боргові зобов`язання, які були б зареєстровані в органах Державної казначейської служби як кредиторська заборгованість станом на 14.05.2021 від Головного територіального управління не передавались, крім того за даними сайту Судова влада України позов про стягнення зазначеної в запиті суми заборгованості ані до Головного територіального управління юстиції ані до Східного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харків) не пред`являвся (лист №18114/ПІ/Д/406/12.1 від 18.05.2021).

Наявність непогашених фінансових зобов`язань перед позивачем всупереч п.14 Плану заходів з ліквідації, припинення Головного територіального управління юстиції у Донецькій області шляхом ліквідації при фактичні реорганізації державного органу, а також відсутність у штатному розписі відповідача-1 посади на якій працював позивач, що унеможливлює його поновлення на роботі, стали підставами для звернення до суду.

Обґрунтовуючи звернення за захистом порушених прав до господарського суду, позивач посилається на позицію Великої палати Верховного суду у постанові від 17.06.2020 у справі

№826/10249/18, відповідно до якої спір про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи не є спором з державним реєстратором про спонукання останнього внести відповідний запис до ЄДР. Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, у тому числі якщо він виник у зв`язку з протиправним внесенням до ЄДР державним реєстратором запису про проведення державної реєстрації юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності. Процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору. При цьому, подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України), а тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства. Виходячи з наведеного, такий спір має вирішуватися за правилами Господарського процесуального кодексу України незалежно від суб`єктного складу за місцезнаходженням юридичної особи (частина шоста статті 30 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»).

Таким чином, враховуючи викладену правову позицію, яка заповнює прогалину в законодавстві, спір про державну реєстрацію припинення юридичної особи підлягає розгляду в порядку господарського судочинства за місцезнаходженням юридичної особи відповідача, у зв`язку з чим позивачем вірно визначено юрисдикцію суду задля розгляду та вирішення вказаного спору.

Дослідивши матеріали справи на підставі приписів чинного законодавства, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У свою чергу за змістом ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Підсумовуючи наведені процесуальні норми, які кореспондуються із ст. 55 Конституції України, звертаючись за захистом до суду особа повинна довести порушення її прав, обрати спосіб захисту такий, якій відповідає закону та є ефективним.

В цьому сенсі, розглядаючи позовні вимоги позивача скрізь призму прав, які намагається захистити останній, суд зауважує, що перелічені позивачем порушення в ході реєстрації припинення Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не порушують прав позивача, а обраний спосіб захисту не відновляє порушеного права та не є ефективним з огляду на наступне.

Відповідно до частин другої, третьої статті 81 ЦК України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права.

Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року №1074, який визначає механізм здійснення заходів пов`язаних з утворенням , реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів (далі - Порядок)

Згідно з пунктом 5 Порядку орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

За приписами пункту 6 Порядку права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України. Майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом. У разі ліквідації органу виконавчої влади складається ліквідаційний баланс. Внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.

Відповідно до пункту 12 Порядку орган виконавчої влади, утворений в результаті реорганізації, здійснює повноваження та виконує функції у визначених Кабінетом Міністрів України сферах компетенції з дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення таким органом повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється.

Орган виконавчої влади, щодо якого набрав чинності акт Кабінету Міністрів України про його припинення, продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції з формування і реалізації державної політики у визначеній Кабінетом Міністрів України сфері до набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення утвореним органом виконавчої влади його повноважень та виконання функцій.

Приписами статей 5, 13 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» передбачено, що міністерства та інші центральні органи виконавчої влади утворюються, реорганізуються та ліквідуються Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України. Територіальні органи міністерства утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників міністерства і коштів, передбачених на утримання міністерства, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра Кабінетом Міністрів України. Територіальні органи міністерства набувають статусу юридичної особи з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про їх державну реєстрацію як юридичної особи та припиняються як юридичні особи з дня внесення до вказаного реєстру запису про державну реєстрацію їх припинення.

Механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - органи виконавчої влади) та їх територіальних органів врегульовано Порядком здійснення заходів, пов`язаних реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів

виконавчої влади, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 №1074.

Таким чином, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Особливістю ліквідації державного органу як юридичної особи публічного права є те, що одночасно з його ліквідацією припиняється й реалізація державою функцій, покладених на цей орган. Ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їхньої передачі іншим органам виконавчої влади.

Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то саме посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 13 січня 2011 по справі "Чуйкіна проти України" (заява № 28924/04), яке набуло статусу остаточного 13 квітня 2011 року, установив, що ліквідація державної установи без правонаступництва не може звільнити державу від необхідності виконання рішення щодо ліквідованого органу. Суд також зазначив, що "інший висновок дозволить державі використовувати такий підхід, щоб уникати сплати боргів своїх органів, особливо беручи до уваги те, що потреби, які змінюються, змушують державу часто змінювати свою організаційну структуру, включаючи формування нових органів та ліквідацію старих".

Зі змісту постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» №870 від 09.10.2019 вбачається об`єднання (злиття) кількох територіальних органів Міністерства юстиції, що припиняються, в новий (міжрегіональний) територіальний орган Міністерства юстиції, повноваження якого поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць (областей). Зазначений розпорядчий акт не містить обґрунтування відмови держави від виконання завдань та функцій територіальних органів Міністерства юстиції або передачі їх іншим органам виконавчої влади, натомість прямо передбачено, що новоутворені міжрегіональні територіальні органи є правонаступниками територіальних органів, які ліквідуються, що свідчить про фактичну реорганізацію територіальних органів Міністерства юстиції як юридичних осіб публічного права.

Проаналізувавши процедуру припинення відповідача (Головного територіального управління), застосований позивачем спосіб захисту та враховуючи послідовні рішення компетентних органів щодо припинення відповідача, суд зазначає, що незалежно від того, що в рішеннях зазначено про ліквідацію Головного територіального управління, відносно нього запроваджено процедуру припинення шляхом реорганізації (злиття).

Суд зауважує, що у даному випадку фактично відбулося не припинення державою виконання функцій ліквідованого органу, а покладання виконання його функцій на інший новостворений орган, а тому, в даному випадку мала місце не ліквідація, а реорганізація органів юстиції зі створенням нового органу з покладанням тих самих функцій, завдань, прав та обов`язків.

Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постановах від 20.09.2021 у справі №340/221/20, від 22.04.2021 у справі №440/395/20 та від 17.06 2021 року у справі №240/455/20.

З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами позивача, які фактично не спростовуються відповідачем-1, щодо припинення Головного територіального управління юстиції у Донецькій області шляхом реорганізації, правонаступником якого є Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Звернення позивача до суду з позовною заявою обумовлене необхідністю вирішення питань, пов`язаних з поновленням на посаді публічної служби, подальшої праці та стягнення коштів за час вимушеного прогулу.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу».

Підстави припинення державної служби у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією державного органу за своєю правовою природою відповідають ознакам звільнення працівників, що ґрунтується на загальних підставах звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів України про працю (далі - КЗпП).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений термін, а також терміновий трудовий договір до закінчення терміну його дії можуть бути розірвані власником або уповноваженим їм органом у разі змін в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідації, реорганізації, скорочення чисельності або штату працівників.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивача неодноразово звільнено із займаної посади, проте згідно судових рішень в адміністративних справах, наказ про звільнення скасовано та останнього поновлено на посаді начальника управління з питань нотаріату Головного територіального управління у Донецькій області.

Так, постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 у справі №200/8657/20-а позовні вимоги ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправним та скасування наказу від 31 липня 2020 року №86/1 «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлення на посаді начальника управління з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з 04 серпня 2020 року; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100 з урахуванням п. 10, з 04 серпня 2020 року по день поновлення на публічній службі - задоволено частково; визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 31 липня 2020 року №86/1 «Про звільнення ОСОБА_1 »; зобов`язано Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з 04 серпня 2020 року; стягнуто з Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.08.2020р. по 29.06.2021р. в сумі 92681,68 грн. з яких відрахувати податки та обов`язкові платежі; у задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

При цьому, в межах даної адміністративної справи ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2021 допущено на стадії апеляційного розгляду справи № 200/8657/20-а процесуальне правонаступництво, а саме замінено відповідача - Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області на Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харків), у зв`язку ліквідацією територіального органу Міністерства юстиції.

Припинення Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та відповідно відсутність у новому органі посади начальника управління з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області стали підставами для звернення до суду із заявами про роз`яснення судового рішення та зміни способу і порядку його виконання.

З даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Першого апеляційного господарського суду від 10.08.2021 у справі №200/8567/20-а відмовлено у задоволенні заяви Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про роз`яснення судового рішення, у зв`язку з тим, що у поданій заяві відповідач фактично просить не роз`яснити зміст постанови, а вказати як її виконати.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.09.2021 у справі №200/8567/20-а заяву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення способу і порядку виконання судового рішенні повернуто без розгляду посилаючись на те, що відповідна заява може бути подана до суду виключно стягувачем (тобто позивачем по справі) або виконавцем (приватним або державним).

Також, Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду відкрив касаційне провадження за скаргою Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі №200/8657/20-а, про що виніс ухвалу суду від 27.09.2021. На час розгляду справи № 905/1886/21 Верховним судом рішення не прийнято.

З наведеного вбачається, що позивачем в порядку адміністративного судочинства вжиті заходи, спрямовані на відновлення його порушених прав в частині звільнення із займаної посади та стягнення виплат, пов`язаних із вимушеним прогулом. Під час адміністративного провадження здійснено заміну Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харків) та обов`язок щодо виконання рішення покладено на правонаступника, що не оскаржується позивачем.

Як зазначалося вище наказом відповідача -1 № 551/к від 21.01.2022 року виконано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28.09.2021 у справі №200/8567/20-а , поновлено позивача на посаді начальника управління з питань нотаріату Головного управління юстиції Донецької області з 4.08.2020 року.

В ході судового розгляду, суд з`ясував у сторін обставини виконання відповідачем-1 зобов`язань щодо виплати позивачеві заробітної плати за час вимушеного прогулу. За поясненням позивача та відповідача-1, останній частково виконує відповідні зобов`язання , проте позивач посилається на те, що вимушений кожного разу звертатися до суду за стягненням відповідної заборгованості.

Як зазначалося вище, публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, у якому відбувається перехід прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому, обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права.

У нашому випадку, при реорганізації до правонаступника переходять права та обов`язки юридичної особи, які стосуються не лише майнових правовідносин, але і правовідносин з приводу проходження публічної служби, зокрема, в частині продовження дії трудового договору з працівниками.

Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої палати Верховного суду у справі №901/348/19, а також підтверджується рішенням по справі № 200/8657/20-а , яке є чинним на час розгляду цієї справи .

Зазначене узгоджується і з вимогами ч. 4 ст. 37 КЗоТ України, за якою визначені обов`язки правонаступника щодо трудових відносин працівників юридичної особи яка припинилась у зв`язку із реорганізацією.

Враховуючи викладене, суд зауважує, що діючим законодавством визначений спосіб захисту порушених трудових прав особи, а саме звернення з відповідними вимогами до правонаступника, що і було зроблено позивачем в ході розгляду справи № 200/8657/20-а.

Стосовно вимоги щодо незаконності дій державного реєстратора, Головного управління та скасування запису про припинення останнього, суд зауважує, що ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань» визначено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) це офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеними через подання та внесення до ЄДР недостовірних відомостей може вимагати їх захисту через корегування відомостей ЄДР та відображенні в ЄДР відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення та захист її порушених прав та інтересів, зокрема, шляхом скасування запису в ЄДР в судовому порядку.

Якщо суд встановить, що суб`єкт державної реєстрації вчинив запис в ЄДР за зверненням належного заявника, на підставі всіх необхідних для реєстрації документів відповідно до закону та відсутності встановлених законом підстав для відмови в державній реєстрації, це не є перешкодою для скасування в судовому порядку недостовірного запису в ЄДР, наявність якого порушує права чи законні інтереси позивача (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 904/5857/17).

Проте, як зазначалося вище, важливим у даному випадку є встановлення порушених прав та законних інтересів позивача. Суд вважає, що застосовуючи таку радикальну міру, яка скасування запису про припинення юридичної особи, яке відбулося на виконання рішення КМУ України про реорганізацію органів Міністерства юстиції України, покладає на позивач обов`язок переконати суд, що захист його права можливий тільки у вказаний спосіб.

Суд підкреслює свою позицію, що скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо припинення Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в умовах наявності правонаступника ( у тому числі у трудових відносинах) припиненої особи не може вважатись ефективним способом захисту.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.

Зазначені правові позиції неодноразово висловлювалась Верховним Судом, та узагальнено містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.

Скасування спірного запису, враховуючи чинність Постанови Кабінету Міністрів України №870 від 09.10.2019 про ліквідацію територіальних управлінь, не відновить функціонування Головного управління у тому сенсі на який розраховує позивач бути поновленим та працювати на посаді начальника управління з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. До того ж, перехід прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому вже відбувся та виконання функцій з реалізації державної політики у відповідних сферах покладено на правонаступника - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харків). Зазначене дозволяє позивачеві задовольнити майнові вимоги за рахунок правонаступника та виключає таке задоволення за рахунок Головного управління, якщо запис буде скасована.

Вирішення питання поновлення на посаді шляхом скасування запису про припинення органу, який ліквідовано свідчить про невідповідність способу захисту змісту порушеного права, адже відновлення ліквідовано органу задля поновлення на посаді однієї особи, за відсутності можливості його (органу) функціонування, враховуючи перехід виконуваних ним функцій правонаступнику через встановлений нормами права механізм, фактично суперечить державному устрою, зокрема в частині, визначеної Постановою КМУ щодо організації та переліку територіальних органів Міністерства юстиції, що передбачає їх об`єднання в міжрегіональні управління.

Враховуючи викладене, суд зауважує, що викладені у позивної заяві порушення, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог (наявність на час припинення Головного управління заснованих ним нотаріальних контор та наявність боргових зобов`язань по сплаті заробітної плати перед звільненими працівниками), не порушують особисто прав позивача, а застосований спосіб захисту не призводить до досягнення мети, до якої прагне позивач (бути поновленим на роботі).

В цьому сенсі суд вважає зайвим надавати оцінку діям Головного управління та реєстратора в частині виконання п.11 ч.1 ст.28 Закону про державну реєстрацію, проте враховує надані відповідачем -1: наказ Міністерства юстиції України №2559/5 від 28.07.2020, яким визначено реорганізувати деякі державні нотаріальні контори Донецької області, в тому числі третю Макіївську державну нотаріальну контору, другу Макіївську державну нотаріальну контору та першу Макіївську державну нотаріальну контору; та наказ Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №900/4 від 27.12.2019, яким визначено вважати державні нотаріальні контори та державний нотаріальний архів Донецької області перепідпорядкованими Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції України (м.Харків) з 28.12.2019, тобто за дати припинення здійснення повноважень Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та передачі покладених на нього функцій правонаступнику.

До того ж, відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на дату судового засідання, у відповідь на запит суду, щодо зазначених позивачем державних нотаріальних контор, засновником другої Бахмутської державної нотаріальної контори, Старобешівської державної нотаріальної контори, другої Харцизької державної нотаріальної контори, першої Харцизької державної нотаріальної контори, Світлодарської державної нотаріальної контори Донецької області, Сніжнянської державної нотаріальної контори, третьої Макіївської державної нотаріальної контори, другої Макіївської державної нотаріальної контори, першої Макіївської державної нотаріальної контори, засновником яких визначено Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області визначено Міністерство юстиції України.

Стосовно невиконаних грошових зобов`язань припиненої особи в умовах наявності правонаступника, суд зазначає що вказана обставина не може бути перепоною у здійснені реєстрації припинення Головного територіального управління юстиції у Донецький області.

Враховуючи дію Постанови Кабінету Міністрів України №870 від 09.10.2019, зроблені в ході розгляду справи висновки, а також враховуючи наказ Східного міжрегіонального управління юстиції № 551/к від 21.01.2022 року про поновлення позивача на посаді начальника управління з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з 4.08.2020 року, суд відмовляє у задоволені позову через недоведеність належними та допустимими доказами наявність порушеного права у процедурі реєстрації припинення Головного територіального управління, а також правомірність та ефективність обраного способу захисту.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку у задоволенні позову ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та ОСОБА_2 - начальника Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради про визнання протиправними дії із проведення державної реєстрації припинення в результаті ліквідації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у наслідку чого скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запис номер 024004947 від 20 квітня 2021р- відмовити.

У відповідності до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати залишаються на позивачі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Куцен Катерини Віталіївни - начальника Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, про визнання протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та ОСОБА_2 із проведення державної реєстрації припинення в результаті ліквідації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису номер 024004947 від 20 квітня 2021р відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України.

Суддя П.В. Демідова

У судовому засіданні 24.01.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 27.01.2022.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua).