ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2022м. ДніпроСправа № 904/9101/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Риженко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Одеса

до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення штрафу у розмірі 506 400, 00 грн.

Представники:

Від Позивача: Пашко С.Г., довіреність № 1284, 1285 від 12.10.2021, представник

Від відповідача: не з`явився

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення штрафу у розмірі 506 400, 00 грн.

Ухвалою суду від 25.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 20.12.2021.

20.12.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 24.01.2022.

30.12.2021 від Позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Одеської області або Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 13.01.2022 у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про участь у судовому засіданні, призначеному на 24.01.2022, у режимі відеоконференції відмовлено, у зв`язку із зайнятістю майданчиків для проведення відеоконференцій в суді на призначену дату та час судового засідання.

24.01.2022 позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив клопотання про відкладення розгляду справи по суті.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

24.01.2022 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувалний комбінат» з позовом про стягнення штрафу в розмірі 506 400,00грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неправильне зазначення маси вантажу в залізничній накладній №47332184 та комерційний акт №404503/111 від 28.07.2021.

Позивач вказує, що відповідно до накладної №47332184 зі станції Грекувата Придніпровської залізниці відповідачем було відправлено 41 вагон (згідно відомості вагонів) з вантажем гематит (концентрат залізорудний), станція призначення Ізмаїл регіональної філії "Одеська залізниця", одержувач вантажу Ізмаїльський морський торговий порт для ТОВ «Метінвест Шипінг».

На вимогу одержувача згідно заявки при справному перевезенні вантажу 28.07.2021 на ст. Ізмаїл Одеської залізниці було здійснено комісійне переважування вагонів на справних 150 тн. тензометричних вагах №005 (повірка 03.03.2021) та була виявлена невідповідність маси вантажу в 10 вагонів по даній відправці, про що було складено комерційний акт №404503/111 від 28.07.2021.

Комерційним актом встановлено:

1. У вагоні № 63477160 за документом значиться нетто 69 000 кг, тара 20 400 кг, брутто не зазначено; фактично брутто 89 000 кг, тара по зважуванню 22 900 кг, нетто 66 100 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 2 650 кг.

2. У вагоні № 63148977 за документом значиться нетто 70 000 кг, тара 23 300 кг, брутто не зазначено; фактично брутто 91 850 кг, тара по зважуванню 24 500 кг, нетто 67 350 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 2 650 кг.

3. У вагоні № 67896779 за документом значиться нетто 71 000 кг, тара 22 900 кг, брутто не зазначено; фактично брутто 91 800 кг, тара по зважуванню 23 650 кг, нетто 68 150 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 2 850 кг.

4. У вагоні № 60428521 за документом значиться нетто 70 000 кг, тара 22 300 кг, брутто не зазначено; фактично брутто 90 650 кг, тара по зважуванню 23 900 кг, нетто 66 750 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 3 250 кг.

5. У вагоні № 65383614 за документом значиться нетто 69 000 кг, тара 20 000 кг, брутто не зазначено; фактично брутто 90 800 кг, тара по зважуванню 25 700 кг, нетто 65 100 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 3 900 кг.

6. У вагоні № 668569714 за документом значиться нетто 69 000 кг, тара 21 100 кг, брутто не зазначено; фактично брутто 87 750 кг, тара по зважуванню 21 950 кг, нетто 65 800 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 3 200 кг.

7. У вагоні № 66228404 за документом значиться нетто 69 000 кг, тара 21 100 кг, брутто не зазначено; фактично брутто 88 450 кг, тара по зважуванню 23 350 кг, нетто 65 100 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 3 900 кг.

8. У вагоні № 66562042 за документом значиться нетто 69 000 кг, тара 20 600 кг, брутто не зазначено; фактично брутто 88 550 кг, тара по зважуванню 22 500 кг, нетто 66 050 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 2 950 кг.

9. У вагоні № 62994421 за документом значиться нетто 70 000 кг, тара 22 500 кг, брутто не зазначено; фактично брутто 91 050 кг, тара по зважуванню 24 100 кг, нетто 66 950 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 3 050 кг.

10. У вагоні № 60041803 за документом значиться нетто 70 000 кг, тара 22 100 кг, брутто не зазначено; фактично брутто 91 400 кг, тара по зважуванню 24 050 кг, нетто 67 350 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 2 650 кг.

Також у комерційному акті зазначено: навантаження в зазначених вагонах рівномірне, холмоподібне, нижче бортів на 800-1000 мм. Поверхня вантажу без заглиблень та без ознак розкрадань. У технічному відношенні дані вагони технічно справні, про що складено технічні акти: на вагон № 63148977 тех. акт №51, на вагон № 67896779 тех. акт №52, на вагон № 60428521 тех. акт №53, на вагон № 65383614 тех. акт №54, на вагон № 68569714 тех. акт №55, на вагон № 66228404 тех. акт №56, на вагон № 66562042 тех. акт №57, на вагон № 62994421 тех. акт №58, на вагон № 60041803 тех. акт №59, на вагон № 63477160 тех. акт №60.

За вказане порушення позивач нарахував штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за кожний вагон у розмірі 506 400,00 грн.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач проти позову заперечив, зазначив, що позивач не надав документів, які б підтверджували повною мірою позовні вимоги, а саме:

- Лист ДП «ІЗММТП» з вимогою до начальника станції Ізмаїл регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» провести контрольне зважування спірних вагонів;

- сертифікат відповідності ЗВВТ;

- сертифікат перевірки типу ЗВВТ.

Також відповідач зазначив, що норму природної втрати вантажу при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які зазначені в графі 20 накладної № 47332184 від 24.07.2021 «Гематит (концентрат залізорудний), маршрут №9. Концентрат залізорудний агломераційний ЦГЗК. Fe=67,0%, Волога 10%, ГНГ 26011100. Код товару 2601.11.0010» необхідно було б встановити масу вантажу згідно абз.2 п. 27 Правил видачі вантажів. В сертифікаті відповідності, який надається вантажоотримувачу зазначено, що волога 9,96%.

Таким чином розрахункова маса недостачі вантажу нето з урахуванням 2% норми природної втрати становить 57 150 кг, маса недостачі вантажу встановлена контрольним зважуванням, становить 31 300 кг., розрахункова маса нетто вантажу перевищує встановлену контрольним зважуванням на 25 850 кг., а тому, враховуючи положення абз. 7 п.2 Правил складання актів, в разі, коли різниця у масі вантажу не перевищує норми природної втрати, то і комерційний акт не складається.

Відповідач наполягав, що штрафні санкції відповідно до вимог ст.ст. 118,122 Статуту Залізниць України застосовуються лише у разі перевантаження вагона понад вантажопідйомність.

ВІДПОВІДЬ НА ВІДЗИВ.

Щодо твердження відповідача про те, що позивачем не надано до позовної заяви акти про технічний стан вагонів, про які зазначено у комерційному акті №404503/111, лист ДП «ІЗММТП» з вимогою до начальника станції Ізмаїл регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» провести контрольне зважування спірних вагонів, сертифікат відповідності ЗВВТ, сертифікат перевірки типу ЗВВТ, позивач зазначив, що єдиною підставою для покладення на відповідача штрафу за невірне зазначення маси вантажу є комерційний акт №404503/111 від 28.07.2021, складений на підставі основного перевізного документу - залізничної накладної, а тому у позивача відсутній обов`язок надавати до позовної заяви акти про технічний стан вагонів та лист ДП «ЇЗММТП» з вимогою до начальника станції Ізмаїл провести контрольне зважування спірних вагонів.

Позивач також зазначив, що тензометричні вагонні ваги ЕТМ-ВВТ-С2 станції Ізмаїл, на яких зважені спірні вагони повірені 03.03.2021. Інформація про дану повірку, вказана у розділі «Д» комерційного акту №404503/111 від 28.07.2021р. та у технічному паспорті на ваги (що доданий до позовної заяви). Наступна повірка даних ваг повинна бути проведена не пізніше 03.03.2022 (інтервал 12 місяців). Таким чином, зважування вагонів відбувалось на справних тензометричних вагонних вагах, які повірені відповідно до вимог чинного законодавства, що підтверджується технічним паспортом на ваги (який додано до позовної заяви). Надання будь-яких інших документів на ваги чинним законодавством не передбачено.

На твердження відповідача, що у відповідності з розрахунком, наведеним ним у відзиві на позов, розрахункова маса недостачі вантажу нетто з урахуванням 2% норми природної втрати становить 57 150 кг, маса недостачі встановлена контрольним зважуванням становить 31 300 кг, розрахункова маса нетто вантажу перевищує встановлену контрольним зважуванням на 25 800 кг, тобто у відповідності з абзацом 7 пунктом 2 Правил складання актів: «У тих випадках, коли різниця у масі вантажу, визначеній на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення його маси нетто, комерційний акт не складається, а оформлення видачі вантажу провадиться у порядку, передбаченому Правилами видачі вантажів, затвердженими наказом Мінтрансу від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083» позивач зазначає наступне.

Відповідач, посилаючись на вищезазначену обставину наводить розрахунок норми природної втрати вантажу 2 % виходячи із загальної маси вантажу за накладною №47332184, а саме 2 857 500 кг. При цьому, Відповідач не звертає уваги на той факт, що згідно розділу 19 накладної загальна кількість вагонів, що перевозились складає 41 вагон (перелік вагонів наведено у відомості вагонів, яка є невід`ємною частиною залізничної накладної), а на ст. Ізмаїл Одеської залізниці проводилось комісійне зважування 10 вагонів, в яких була виявлена невідповідність маси вантажу.

В накладній №47332184 зазначено, що вантаж перевозиться навалом, загальна вага вантажу - 2 857 500 кг. У відомості вагонів, яка є невід`ємною частиною залізничної накладної №47332184 зазначено масу вантажу окремо у кожному вагоні (маса вантажу у кожному вагоні є різною).

Позивач зазначає, що в даній справі для визначення норми природної втрати вантажу 2 % необхідно рахувати різницю між масою вантажу зазначеною відправником у пункті відправлення в залізничній накладній (відомості вагонів, якщо перевозився не один вагон) та масою визначеною на станції призначення.

Відповідно до комерційного акту №404503/111 встановлювалась вага вантажу у кожному з 10 вагонів та різниця між масою вантажу зазначеною відправником у пункті відправлення по кожному з 10 вагонів перевищує норму природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА НА ВІДПОВІДЬ НА ВІДЗИВ

Відповідач, посилаючись на п. 12 Правил видачі вантажів, зазначає, що:

- Вантаж за основною накладною №47332184 прибув на станцію Ізмаїл Одеської заліз ниці о 20 годині 30 хвилин 26.07.2021, про що зроблено запис в графі 49 наклад ної. В графі 53 «Підтвердження отримання вантажу Вантаж одержав» - «Довіреність №30 від 01.01.2021 паспорт КМ290498 Бадана Алла Іванівна «ЕЦП 26.07.2021 21:02». При цьому не складено комерційний акт про прибуття вантажу у меншій кількості ніж зазаначено в цій накладній, чим порушені вимоги пунктів 31 та 35 Правил видачі накладних.

-Вантаж за досильною накладною №42803387 прибув на станцію Ізмаїл о 05 годині 16 хвилин 27.07.2021, про що зроблений запис в графі 49. В графі 53 «Підтвердження отримання вантажу Вантаж одержав» - «Довіреність №8 від 01.02.2021 паспорт КМ990258 Армаш Анастасія Геннадіївна «ЕЦП» 27.07.2021 08:56». При цьому не виконані вимоги пунктів 31 та 35 Правил видачі накладних.

- При складанні комерційного акту №404503/111 від 28.07.2021 року Позивачем не врахо вані вимоги пункту 27 Правил видачі вантажів.

- Відміткою в графі 53 накладної №47332184 одержувачем вантажу ДП «ІЗММТП» підтверджено, що вантаж отримано в повному обсязі. Пізніше в графі 49 зроблений запис про складання комерційного акта №404503/111 від 28.07.2021 року, а вантаж видано без зауважень 26.07.2021 о 21 годині 02 хвилини.

-Відміткою в графі 53 накладної №42803387 одержувачем вантажу ДП «ІЗММТП» підтверджено, що вантаж отримано в повному обсязі. Пізніше в графі 49 зроблений за пис про складання комерційного акту №404503/111 від 28.07.2021, а вантаж видано без зауважень 27.07.2021 о 08 годині 56 хвилин.

- Розрахунок природної втрати Відповідачем виконаний на підставі наведених вище керів них документів та складає 57 150 кг, що на 28 850 кг перевищує розраховану Позивачем

недостачу.

- Позивач допустив грубі помилки під час оформлення комерційного акту та накладних підчас видачі вантажу. Суд, у відповідності з рекомендаціями оглядового листа Вищого гос подарського суду України від 29.11.2007 N 01-8/917, при вирішенні справи по суті мо же і зобов`язаний надавати оцінку комерційному акту, акту загальної форми та іншим складеним залізницею актам.

Крім того, відповідач надав заяву про зменшення розміру штрафних санкцій на 90% до розміру 50 640,00 грн.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, до предмету доказування у даній справі входять обставини наявності чи відсутності порушення відповідачем при оформленні накладної та неправильного зазначення в ній маси вантажу, обґрунтованість нарахування штрафу, наявність підстав для зменшення розміру штрафу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

24.07.2021 згідно накладної №47332184 зі станції Грекувата Придніпровської залізниці відповідачем було відправлено 41 вагон (згідно відомості вагонів) з вантажем гематит (концентрат залізорудний), станція призначення Ізмаїл регіональної філії "Одеська залізниця", одержувач вантажу Ізмаїльський морський торговий порт для ТОВ «Метінвест Шипінг».

На вимогу одержувача згідно заявки при справному перевезенні вантау 28.07.2021 на ст. Ізмаїл Одеської залізниці було здійснено комісійне переважування вагонів на справних 150 тн. тензометричних вагах №005 (повірка 03.03.2021) та була виявлена невідповідність маси вантажу в 10 вагонів по даній відправці, про що було складено комерційний акт №404503/111 від 28.07.2021.

Комерційним актом встановлено:

У вагоні № 63477160 за документом значиться нетто 69 000 кг, тара 20 400 кг, брутто не зазначено; фактично брутто 89 000 кг, тара по зважуванню 22 900 кг, нетто 66 100 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 2 650 кг.

У вагоні № 63148977 за документом значиться нетто 70 000 кг, тара 23 300 кг, брутто не зазначено; фактично брутто 91 850 кг, тара по зважуванню 24 500 кг, нетто 67 350 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 2 650 кг.

У вагоні № 67896779 за документом значиться нетто 71 000 кг, тара 22 900 кг, брутто не зазначено; фактично брутто 91 800 кг, тара по зважуванню 23 650 кг, нетто 68 150 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 2 850 кг.

У вагоні № 60428521 за документом значиться нетто 70 000 кг, тара 22 300 кг, брутто не зазначено; фактично брутто 90 650 кг, тара по зважуванню 23 900 кг, нетто 66 750 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 3 250 кг.

У вагоні № 65383614 за документом значиться нетто 69 000 кг, тара 20 000 кг, брутто не зазначено; фактично брутто 90 800 кг, тара по зважуванню 25 700 кг, нетто 65 100 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 3 900 кг.

У вагоні № 668569714 за документом значиться нетто 69 000 кг, тара 21 100 кг, брутто не зазначено; фактично брутто 87 750 кг, тара по зважуванню 21 950 кг, нетто 65 800 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 3 200 кг.

У вагоні № 66228404 за документом значиться нетто 69 000 кг, тара 21 100 кг, брутто не зазначено; фактично брутто 88 450 кг, тара по зважуванню 23 350 кг, нетто 65 100 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 3 900 кг.

У вагоні № 66562042 за документом значиться нетто 69 000 кг, тара 20 600 кг, брутто не зазначено; фактично брутто 88 550 кг, тара по зважуванню 22 500 кг, нетто 66 050 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 2 950 кг.

У вагоні № 62994421 за документом значиться нетто 70 000 кг, тара 22 500 кг, брутто не зазначено; фактично брутто 91 050 кг, тара по зважуванню 24 100 кг, нетто 66 950 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 3 050 кг.

У вагоні № 60041803 за документом значиться нетто 70 000 кг, тара 22 100 кг, брутто не зазначено; фактично брутто 91 400 кг, тара по зважуванню 24 050 кг, нетто 67 350 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 2 650 кг.

Також у комерційному акті зазначено: навантаження в зазначених вагонах рівномірне, холмоподібне, нижче бортів на 800-1000 мм. Поверхня вантажу без заглиблень та без ознак розкрадань. У технічному відношенні дані вагони технічно справні, про що складено технічні акти: на вагон № 63148977 тех. акт №51, на вагон № 67896779 тех. акт №52, на вагон № 60428521 тех. акт №53, на вагон № 65383614 тех. акт №54, на вагон № 68569714 тех. акт №55, на вагон № 66228404 тех. акт №56, на вагон № 66562042 тех. акт №57, на вагон № 62994421 тех. акт №58, на вагон № 60041803 тех. акт №59, на вагон № 63477160 тех. акт №60.

За вказане порушення позивач нарахував штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за кожний вагон у розмірі 506 400,00 грн.

Відносини, пов`язані з діяльністю транспорту, у тому числі залізничного, регулюються Законом України "Про транспорт", Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами законодавства України.

Статтею 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі статтею 908 Цивільного кодексу України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 3 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлює, що нормативні документи, які визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту та комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 із змінами та доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України №1510 від 11.10.2002 та № 1973 від 25.12.2002 (далі - Статут залізниць України), визначає обов`язки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до частини першої статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини перша - третя статті 909 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

За договором залізничного перевезення вантажу, згідно з частиною першою статті 22 Статуту залізниць України, залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. У разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій (частини перша - третя статті 23 Статуту залізниць України).

Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній (частини перша, друга статті 24 Статуту залізниць України).

Разом з тим згідно з абзацом четвертим пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (частина четверта статті 52 Статуту залізниць України).

Залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами (стаття 105 Статуту залізниць України).

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За статтею 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

За змістом пункту 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 №334, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Згідно з пунктом 4 Правил складання актів комерційні акти складаються:

- на місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу;

- при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього.

У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона; на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом.

У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Згідно з пунктом 10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

За змістом пункту 22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 862/5083), перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

Пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №861/5082), загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об`єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом-виробником цистерни).

За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу.

Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній.

Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 10 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №861/5082), зважування вантажів на вагонних вагах провадиться із зупинкою і розчіпленням вагонів або із зупинкою без розчіплення.

Зважування під час руху дозволяється тільки на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування.

Із зупинкою і розчіпленням вагонів зважуються вантажі:

- зернові, насіння, комбікорм і висівки, що перевозяться насипом;

- харчові в цистернах (олія, меляса тощо);

- картопля, овочі, баштанні культури, макуха, сіль харчова, метали всіх найменувань і лом кольорових металів, які перевозяться навалом.

При зважуванні зернових вантажів, насіння, комбікормів і висівок, олії, меляси та інших харчових вантажів маса тари вагонів може перевірятися відправником перед навантаженням і одержувачем після вивантаження.

При зважуванні решти зазначених у цьому параграфі вантажів маса тари вагонів може перевірятися один раз: відправником - перед навантаженням або одержувачем - після вивантаження.

Зважування на вагонних вагах інших вантажів провадиться із зупинкою вагонів без розчіплення або під час руху на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування. Маса тари вагонів у цих випадках може прийматися за трафаретом на вагоні.

Згідно з пунктом 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року № 644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Абзацом першим статті 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

За неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли (стаття 122 Статуту залізниць України).

Судом встановлено, що відповідачем у накладній №47332184 неправильно зазначено масу вантажу, що підтверджується комерційним актом №404503/111 від 28.07.2021.

Перевіркою розрахованої позивачем суми штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу порушень вимог статей 118, 122 Статуту залізниць України не встановлено.

Відтак позовні вимоги є законними та обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Суд відхиляє заперечення відповідача, виходячи з наступного.

Відповідач зазначає, що розрахункова маса недостачі вантажу нетто з урахуванням 2% норми природної втрати становить 57 150 кг, маса недостачі встановлена контрольним зважуванням становить 31 300 кг, розрахункова маса нетто вантажу перевищує встановлену контрольним зважуванням на 25 800 кг, тобто у відповідності з абзацом 7 пунктом 2 Правил складання актів: «У тих випадках, коли різниця у масі вантажу, визначеній на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення його маси нетто, комерційний акт не складається, а оформлення видачі вантажу провадиться у порядку, передбаченому Правилами видачі вантажів, затвердженими наказом Мінтрансу від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083»

Відповідач, посилаючись на вищезазначену обставину наводить розрахунок норми природної втрати вантажу 2 % виходячи із загальної маси вантажу за накладною №47332184, а саме 2 857 500 кг. При цьому, Відповідач не звертає уваги на той факт, що згідно розділу 19 накладної загальна кількість вагонів, що перевозились складає 41 вагон (перелік вагонів наведено у відомості вагонів, яка є невід`ємною частиною залізничної накладної), а на ст. Ізмаїл Одеської залізниці проводилось комісійне зважування 10 вагонів, в яких була виявлена невідповідність маси вантажу.

В накладній №47332184 зазначено, що вантаж перевозиться навалом, загальна вага вантажу - 2 857 500 кг. У відомості вагонів, яка є невід`ємною частиною залізничної накладної №47332184 зазначено масу вантажу окремо у кожному вагоні (маса вантажу у кожному вагоні є різною).

В даній справі для визначення норми природної втрати вантажу 2% необхідно рахувати різницю між масою вантажу, зазначеною відправником у пункті відправлення в залізничній накладній (відомості вагонів, якщо перевозився не один вагон) та масою, визначеною на станції призначення.

Відповідно до комерційного акту №404503/111 встановлювалась вага вантажу у кожному з 10 вагонів та різниця між масою вантажу, зазначеною відправником у пункті відправлення, по кожному з 10 вагонів перевищує норму природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Щодо наданої відповідачем заяви про зменшення штрафу, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи: з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; терміну прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання та невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

За відсутності в законі переліку виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафних санкцій.

При цьому винятковими є такі обставини, які дозволяють суду, а не зобов`язують його зменшити нараховані в силу закону чи договору штрафні санкції. Інакше нівелюється юридичне значення винятковості обставин та право суду на зменшення таких штрафних санкцій.

Отже, за своєю правовою природою штрафні санкції є засобами стимулювання боржника до належного виконання свого обов`язку.

За частинами першою третьою статті 13 цього Кодексу цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Отже, цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності.

Згідно з частиною першою статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів).

За оцінкою суду справедливим та розумним буде зменшення заявленого позивачем до стягнення штрафу у сумі 506 400,00 грн. на 50% до 253 200,00 грн.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

Не зважаючи на часткове задоволення позовних вимог позивача, судові витрати, відповідно до положень ч. 9 ст. 129 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки застосування положень ст.233 ГК України та ст.551 ЦК України не є підставою для покладення судових витрат на іншу сторону.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 130, 178, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення штрафу у розмірі 506 400, 00 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (50066, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Єжи Гедройця, буд. 5, ) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, ) штраф у розмірі 253 200,00 грн. та витрати по сплаті судового збору при поданні позовної заяви в сумі 7596,00 грн., про що видати наказ.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В частині стягнення штрафу у розмірі 253 200,00 грн. - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено - 31.01.2022.

Суддя Н.Г. Назаренко