ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/897/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Текс Спецтранс", м. Бровари

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Фізичної особи - підприємця Силіна Олександра Миколайовича, м. Жашків

до відповідача Фізичної особи-підприємця Улашина Олександра Петровича, с. Білки Іршавського району

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Страхова Група "ТАС", м. Київ

про стягнення 468 548,00 грн

Секретар судового засідання - Корольчук М.М.

За участю представників сторін:

від позивача - Іванова Н.С., адвокат, ордер серія АА №1066507 від 01.12.2020 (в режимі відеоконференції);

від відповідача - Доброріз О.М., адвокат, ордер серія АО № 1024919 від 02.03.2021;

від третіх осіб - представники не з`явилися

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Текс Спецтранс» звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом, яким просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Улашина Олександра Петровича 468548,00 грн збитків - вартості знищеного вантажу замовника ФОП Силіна О.М., в зв`язку неналежним виконання умов перевезення автомобільним транспортом. Позов заявлено з посиланням на ст. ст. 22, 610, 611, 934, 924, Цивільного кодексу України, ст. 224 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 25.01.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених у ній недоліків. Після усунення в установленому законом і судом порядку недоліків, ухвалою суду від 04.02.2021 відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами загального позовного провадження, встановлено строки для подання сторонами заяв по суті спору. Вказаною ухвалою також постановлено розглянути в судовому засіданні за участю представників сторін подану позивачем заяву про забезпечення позову.

23.02.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

31.03.2021 представник третьої особи ФОП Силіна О.М. подав пояснення щодо позову та відзиву.

Ухвалою суду від 15.04.2021 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Текс Спецтранс" про забезпечення позову відмовлено, залучено до участі у справі №907/897/20 третю особу що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Страхова Група "ТАС", зобов`язано учасників справи надіслати залученій третій особі копії поданих суду в межах справи заяв по суті спору, докази надіслання яких подати суду та встановлено третій особі строк для подання суду пояснень з приводу предмету спору.

Ухвадою суду від 19.10.2021 постановлено закрити підготовче провадження та призначити судовий розгляд справи по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначивши Перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу сталася внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути. При цьому зазначив, що надано достатньо доказів того, що вантаж знищено не з вини Перевізника.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

АРГУМЕНТІ СТОРІН.

Правова позиція позивача.

Позивач зазначає, що 01 липня 2020 року Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕКС СПЕЦТРАНС» уклало Договір міжнародного перевезення автомобільним транспортом № 2-01/07/2020 з третьою особою на стороні позивача Фізичною особою-підприємцем Силіним О. М.

Відповідно до п. 1.3 Договору № 2-01/07/2020: ««ЕКСПЕДИТОР» має право залучати для виконання цього договору третіх осіб («ПЕРЕВІЗНИКІВ»)».

З метою виконання своїх обов`язків встановлених у п. п. 2.1.3 п. 2.1 Договору щодо перевезення вантажу за заявкою від 16.07.2020 року Позивач залучив до перевезення Фізичну особу-підприємця Улашина Олександра Петровича уклавши з ним 16 липня 2020 року Договір-заявку на транспортно-експедиційне обслуговування в міжнародному сполученні № А/1607- (надалі - Договір-Заявка).

ФОП Улашин Олександр Петрович прийняв вантаж до перевезення, що підтверджується вантажною митною декларацією EDA738017 від 22.07.2020 року, проте не зміг доставити вантаж вчасно до вантажоодержувача, оскільки 23.07.2020 року автомобіль Відповідача (автомобіль марки Volvo д.н.з. НОМЕР_1 , д.н.з. причепа НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 ), який доставляв вантаж потрапив у ДТП, в результаті чого весь вантаж включаючи транспортний засіб згорів.

У зв`язку із тим, що вантаж був повністю знищений Позивач як Експедитор отримав від Третьої особи як Замовника повторну претензію № 1-03/12 від 03 грудня 2020 року з вимогою відшкодувати вартість знищеного вантажу у сумі 468548,00 (чотириста шістдесят вісім тисяч п`ятсот сорок вісім) грн. 00 коп., оскільки згідно п. 4.1.5. Договору ТОВ «ТЕКС СПЕЦТРАНС» несе повну матеріальну відповідальність за довірений йому, для перевезення, вантаж до моменту розвантаження його на складі отримувача.

Позивач розглянувши вимоги претензії вирішив їх задовільнити та відшкодував у повному обсязі вартість знищеного вантажу, що підтверджується платіжними дорученнями.

Таким чином, з урахуванням того, що товар був переданий Відповідачеві для перевезення, що підтверджується CMR декларацією EDA 738017 від 22.07.2020, проте Відповідач не виконав свого обов`язку та недоставив вантаж до місця призначення та не передав його вантажоодержувачеві. За вимогою Третьої особи, яка була Замовником по договору № 2-01/07/2020 Позивач як експедитор відшкодував вартість збитків, що були спричинені знищенням вантажу.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Всупереч взятих на себе зобов`язань. Відповідач не забезпечив схоронне перевезення та передачу вантажу вантажоодержувачу внаслідок чого утворились збитки, у розмірі вартості знищеного вантажу, що становить 468 548 (Чотириста шістдесят вісім тисяч п 'ятсот сорок вісім) грн. 00 коп., які підлягають стягненню з Відповідача.

Позивач також зазначив, що з документів поданих Відповідачем не вбачається надання сертифікату ТПП України, який би підтверджував, що ДТП сталася внаслідок форс-мажорних обставин.

Заперечення відповідача

Відповідач у відзові на позов та в судових засіданнях зазначив, що ФОП Улашин Олександр Петрович прийняв вантаж до перевезення, проте не зміг доставити вантаж вчасно до вантажоодержувача, оскільки 23.07.2020 року автомобіль Відповідача (автомобіль марки Volvo д.н.з. НОМЕР_1 , д.н.з. причепа НОМЕР_2 ), потрапив у ДТП, в результаті чого весь вантаж включаючи транспортний засіб згорів. Даний факт підтверждується довідкою № 12/28/7-925 від 27.07.2020 року виданою Начальником відділу надзвичайних ситуації Кунградського району підполковником К. М. Акімовим та довідкою № 7/3556/1 від 25 липня 2020 року виданою слідчим СВ при Кунградському РВ ВС лейтенантом Садиковим К. А.

Слідчим відділом при Кунградського РВВС Республіки Узбекистан по даному факту ДТП відкрито кримінальну справу №352151/2020-25XT. За результатами розслідування кримінальної справи встановлено, що ДТП і знищення вантажу сталося не з вини водія транспортного засобу Volvo д.н.з. НОМЕР_1 , д.н.з. причепа НОМЕР_2 , що підтверджується Постановою старшого слідчого Слідчого відділу при УВС Кунгіратського району К.А. Садиков від 31.08.2020 року.

Відповідач, зазначає Перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки (ч. 1 ст. 17 Конвенції).

Однак, перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу, його ушкодження чи затримка його доставки стались внаслідок дій або недогляду позивача, внаслідок інструкцій позивача, не викликаних діями або недоглядом з боку перевізника, внаслідок дефекту вантажу чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути (ч. 2 ст. 17 Конвенції).

Отже, Перевізник звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: усунення цих обставин не залежало від перевізника; перевізник не міг запобігти цим обставинам (внаслідок дій або недогляду відправника вантажу, особливих природних властивостей перевезеного вантажу, внаслідок інструкцій замовника перевезення, дефекту вантажу, недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути, й інших обставин, передбачених законом).

Доказами для звільнення від відповідальності, якщо втрата вантажу, його ушкодження чи затримка його доставки стались внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути (ч. 2 ст. 17 Конвенції) є

· Постанова старшого слідчий Слідчого відділу при УВС Кунгіратського району К.А. Садиков від 31.08.2020 року;

· Довідка № 12/28/7-925 від 27.07.2020 року видана Начальником відділу надзвичайних ситуації Кунградського району підполковником К. М. Акімовим.

· Довідка № 7/3556/1 від 25 липня 2020 року видана слідчим СВ при Кунградському РВ ВС Садиковим К. А.

Також Відповідач зазначає, що Згідно з пунктом 4 частини 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму (далі - Порядок), затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 2 жовтня 2012 року за № 1669/21981. - факт аварії чи дії обставин непереборної сили - це часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем.

Згідно з ч. 2 розділу VIII Порядку: -обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

Відповідно до п.п. "в" п. 2 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року № 1118, обставинами непереборної сили є: смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ. яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Тобто, втрати вантажу при даних обставинах, водій транспортного засобу VOLVO А06365ВВ/ НОМЕР_3 , уникнути не міг і наслідки яких він не міг відвернути.

При цьому Відповідач зазначає, що відбулись обставини непереборної сили, однак не як форс-мажорні обставини. Тому не звертався ТПП України щодо отримання сертифікату ТПП України, який би підтверджував, що ДТП сталася внаслідок форс-мажорних обставин.

ч. 2 ст. 17 Конвенції та ч. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України для звільнення Перевізника від відповідальності, не вимагають наявності форс-мажорних обставин, і наявності обставин непереборної сили.

Також Відповідач зазначає, що в позовній заяві зазначено сума збитків знищеного вантажу в розмірі 16400 Доларів США, як повна вартість вантажу, що еквівалентно 468548,00 грн. (чотириста шістдесят вісім тисяч п`ятсот сорок вісім) гри. 00 коп. Однак, розрахунку збитків Позивач не надав. Не зрозумілим є звідки взята вартість вантажу 16400 доларів США, оскільки відповідно до: відомостей, які містяться в CMR декларації EDA 738017 від 23.07.2020 року вартість вантажу складала 16 000 доларів США; інвойсу UZEX20-00616 від 22.07.20 року вартість вантажу складала 16 000 доларів США. Це однозначно ставить під сумнів достовірність та правильність вартості збитку та ціни позову.

Правова позиція третіх осіб

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Страхова Група "ТАС" проти позову заперечила та підтримала позицію відповідача.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Фізична особа - підприємець Силін Олександр Миколайович позовні вимоги підтримав.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

01 липня 2020 року Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕКС СПЕЦТРАНС» уклало Договір міжнародного перевезення автомобільним транспортом № 2-01/07/2020 з третьою особою на стороні позивача Фізичною особою-підприємцем Силіним О. М.

Відповідно до п. 1.3 Договору № 2-01/07/2020: ««ЕКСПЕДИТОР» має право залучати для виконання цього договору третіх осіб («ПЕРЕВІЗНИКІВ»)».

З метою виконання своїх обов`язків встановлених у п. п. 2.1.3 п. 2.1 Договору щодо перевезення вантажу за заявкою від 16.07.2020 року Позивач залучив до перевезення Фізичну особу-підприємця Улашина Олександра Петровича уклавши з ним 16 липня 2020 року Договір-заявку на транспортно-експедиційне обслуговування в міжнародному сполученні № А/1607- (надалі - Договір-Заявка).

Відповідно до п. 1 Договору: «Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов`язки від свого імені та за рахунок Замовника здійснювати транспортне перевезення власним або залученим транспортом внутрішніх, експортно-імпортних та транзитних вантажів залізничним, автомобільним та іншими видами транспорту по території України, країн СНД та інших держав».

Згідно п.п. 1 п. 1 Договору-заявки Сторонами погоджено дату та час завантаження вантажу - 17.07.2020 року. П.п. З п.1 Договору-заявки Сторонами погоджений маршрут доставки вантажу Узбекистан-Україна. П.п. 4 п. 1 Договору-заявки Сторонами було визначено, що вантажем є полімери 20, 6 т., 86 м3. Відповідно до п.п. 13 н. 1 Договору- заявки Сторонами було погоджено дату доставки вантажу - 23-24.07.2020 року. П.п. 14 Договору-заявки Сторонами погоджено, що водієм, який перевозить вантаж на автомобілі Вольво д.н.з. НОМЕР_4 , д. н. з. НОМЕР_3 буде Копа Юрій.

Відповідно до п. п. б) та в) п.п. 2.2 п. 2 цього Договору Виконавець зобов`язаний: забезпечити своєчасне прибуття транспортних засобів, в справному стані та з необхідним пакетом документів для перевезення вантажу; забезпечити доставку вантажу в узгоджений Сторонами пункт призначення та строк.

ФОП Улашин Олександр Петрович прийняв вантаж до перевезення, що підтверджується вантажною митною декларацією EDA738017 від 22.07.2020 року, проте не зміг доставити вантаж вчасно до вантажоодержувача, оскільки 23.07.2020 року автомобіль Відповідача (автомобіль марки Volvo д.н.з. НОМЕР_1 , д.н.з. причепа НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 ), який доставляв вантаж потрапив у ДТП, в результаті чого весь вантаж включаючи транспортний засіб згорів. Даний факт підтверждується довідкою № 12/28/7-925 від 27.07.2020 року виданою Начальником відділу надзвичайних ситуації Кунградського району підполковником К. М. Акімовим та довідкою № 7/3556/1 від 25 липня 2020 року виданою слідчим СВ при Кунградському РВ ВС лейтенантом Садиковим К. А.

Слідчим відділом при Кунградського РВВС Республіки Узбекистан по даному факту ДТП відкрито кримінальну справу №352151/2020-25XT.

В ході рослідування кримінальної спрви слідчими органами встановлено, що 23 липня 2020 року приблизно о 18:05 годині ОСОБА_2 угли, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в селі Янгибазар Хазораспського району Хорезмської області, на вантажному автомобілі з державним номерним знаком 90/814/WAA марки «DAF FT XF 105», що належить ТОВ «CLASS AVTO LOGISTICS», рухаючись автомобільною дорогою А-380 Гузар-Бухара-Нукус-Бейнеу, прямуючи зі сходу на захід у проміжку 1009-1010 кілометрів цієї дороги, перебуваючи за кермом автомобіля, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу і врізався в лівий бік вантажного автомобіля з державним номерним знаком АО/0063/СВ марки «VOLVO» під керуванням громадянина Української Республіки, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , що рухався по протилежній стороні, потім він вдарився у передню частину вантажного автомобіля з державним номерним знаком АО/6365/СВ марки «VOLVO» під керуванням громадянина Української Республіки, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , що рухався після цієї машини, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду і згорів.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій вантажного автомобіля з державним номерним знаком 90/814/WAA марки «DAF FT XF 105» Ш.Ш. Садуллаєв загинув на місці події.

Ш.Ш. Садуллаєв з власної вини, через неуважність, перебуваючи за кермом автомобіля, не впорався з керуванням, спричинив аварію та став винуватцем своєї загибелі. Також у його діях є ознаки порушень вказаних у статтях 1285, 133 Кодексу Республіки Узбекистан з адміністративної відповідальності.

За результатами розслідування кримінальної справи, 31 серпня 2020 року старший слідчий Слідчого відділу при УВС Кунгіратського району старший лейтенант К.А. Садиков своєю Постановою: згідно з пунктом 2 статті 83 КПК Республіки Узбекистан припинив кримінальну справу № 352151/2020-25XT; Незважаючи на те, що у діях ОСОБА_2 угли, ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ознаки порушень, вказаних у статтях 1285, 133 Кодексу Республіки Узбекистан з адміністративної відповідальності, у зв`язку з його смертю припинити провадження справи адміністративної відповідальності.

Обставини пожежі також підтверджені належними доказами, виданими за участі компетентних органів держави, на території якої сталася пригода: - довідкою № 12/28/7-925 від 27.07.2020 року виданою Начальником відділу надзвичайних ситуації Кунградського району підполковником К. М. Акімовим та довідкою № 7/3556/1 від 25 липня 2020 року виданою слідчим СВ при Кунградському РВ ВС лейтенантом Садиковим К. А.

Копії зазначеної Постанови та Довідок, надано до суду Відповідачем як докази відсутності вини Перевізника ФОП ОСОБА_4 у дорожньо-транспортній пригоді і знищенні вантажу.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них (ст. 908 Цивільного кодексу України).

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі (ч. 2 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (ч. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

До будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін, застосовується Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вчинена в м. Женеві 19.05.1956 (далі - Конвенція), до якої Україна приєдналась 01.08.2006 (ч. 1 ст. 1 Конвенції).

Перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки (ч. 1 ст. 17 Конвенції).

Однак, перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу, його ушкодження чи затримка його доставки стались внаслідок дій або недогляду позивача, внаслідок інструкцій позивача, не викликаних діями або недоглядом з боку перевізника, внаслідок дефекту вантажу чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути (ч. 2 ст. 17 Конвенції).

Отже, Перевізник звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: усунення цих обставин не залежало від перевізника; перевізник не міг запобігти цим обставинам (внаслідок дій або недогляду відправника вантажу, особливих природних властивостей перевезеного вантажу, внаслідок інструкцій замовника перевезення, дефекту вантажу, недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути, й інших обставин, передбачених законом).

Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, Цивільний та Господарський кодекси України передбачають звільнення перевізника від відповідальності, у разі вчинення ним дії з запобігання та усунення обставин, що можуть спричинити втрату чи пошкодження вантажу, а також наявність обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути.

Як зазначено вище, Відповідачем доведено суду відповідними засобами доказування факт відсутності вини у знищенні вантажу, який полягає у неналежному виконанні Перевізником ФОП Улашин О.П. своїх зобов`язань за договорами експедирування та перевезення.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем належними та допустимим доказами доведено існування обставин, які згідно з положеннями ст.ст. 17, 18 Конвенції є підставою для звільнення перевізника від відповідальності за втрату та ушкодження вантажу.

Що стосується посилання Позивача, в позовній заяві, на положення ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, суд зазначає наступне:

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22, ст. 611, ч. 1 ст. 623 ЦК України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу. Вина експедитора у порушенні договору транспортного експедирування презюмується та не підлягає доведенню замовником.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Виходячи з наведеного та в силу ст. 74 ГПК України, саме позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення зв`язку між протиправною поведінкою винної особи та збитками потерпілої сторони.

За таких обставин суд приходить до висновку, що факт наявності у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення позивачем не доведено, оскільки у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази протиправної поведінки, дії чи бездіяльність особи Відповідача; причинного зв`язку між протиправною поведінкою Відповідача та збитками; вина Відповідача.

Щодо твердження Позивача, що з документів поданих Відповідачем не вбачається надання сертифікату ТПП України, який би підтверджував, що ДТП сталася внаслідок форс-мажорних обставин, суд зазначає, що:

Положеннями ч. 2 ст. 17 Конвенції та ч. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України для звільнення Перевізника від відповідальності, не вимагають наявності форс-мажорних обставин, і наявності обставин непереборної сили.

Відповідач зазначає зазначає, що відбулись обставини непереборної сили, однак не як форс-мажорні обставини. Тому сертифікат Торгово-промислової палати України, який би підтверджував, що ДТП сталася внаслідок форс-мажорних обставин не потрібний. З огляду на вищенаведене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З урахуванням зазначеного, щодо вантажу що перевозився і був знищений, суд дійшов висновку, що в даному випадку відповідальність перевізника в розумінні ст. 924 ЦК України, ст. 17 Конвенції та ст. 314 ГК України, не настає, оскільки пошкодження даного вантажу сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

В даному випадку виникає цивільно-правова відповідальність перед третіми особами, яка регулюється стаття 1166, 1172, 1187 ЦК України, які є загальними нормами чинного законодавства, та виникла через винні дії водія транспортного засобу 90/814/WAA марки «DAF FT XF 105» ОСОБА_2 , які призвели до знищення вантажу.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, розглянувши спір на підставі поданих позивачем та відповідачем доказів, суд дійшов висновку про недоведеність та безпідставність позовних вимог, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови в звдоволенні позову, покладаються на позивача в справі.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 129, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається- http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua

Повний текст рішення складено 25.01.2022

Суддя Андрейчук Л.В.