РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2022Справа № 910/14832/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Тришкалюка Тараса Мирославовича

до 1) Антимонопольного комітету України,

2) Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про скасування рішень

Представники:

від позивача: Батрин С.В.;

від відповідача-1: Грищенко К.В.;

від відповідача-2: Грищенко К.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Тришкалюк Тарас Мирославович (далі-позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (далі-відповідач 1) та Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі-відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення Антимонопольного комітету України від 20.08.2020 № 538-р та рішення адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (перейменоване на Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України) від 17.12.2019 № 59/30-р/к.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні рішення є незаконними та необґрунтованими внаслідок неповного з`ясування та доведення обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Тришкалюка Тараса Мирославовича залишено без руху. Встановлено Фізичній особі-підприємцю Тришкалюку Тарасу Мирославовичу строк для усунення недоліків позовної заяви.

29.09.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Фізичної особи-підприємця Тришкалюка Тараса Мирославовича надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.11.2021. Зокрема, зобов`язано Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України надати суду у строк до 02.11.2021 копії матеріалів справи № 6/2018 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" на електронному носії. Зобов`язано Антимонопольний комітет України надати суду у строк до 02.11.2021 копії матеріалів на підставі яких здійснено перевірку рішення адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (перейменоване на Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України) від 17.12.2019 № 59/30-р/к у справі № 6/2018 на електронному носії.

22.10.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Антимонопольного комітету України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1, зокрема зазначає, що рішення Комітету було оприлюднено в офіційному друкованому виданні 05.11.2020, тож рішення вважається врученим позивачу 16.11.2020, проте останній звернувся до суду лише 08.09.2021, тобто з пропуском двомісячного строку на оскарження рішення Комітету, що, на думку відповідача-1, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

02.11.2021 через відділ автоматизованого документообіг суду від Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 вказує, що рішення Відділення від 17.12.2019 № 59/30-р/к отримано позивачем особисто 27.12.2019, тож останнім пропущено визначений ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» двомісячний строк на оскарження рішення Відділення. Крім того, відповідач-2 зазначає, що під час прийняття оскаржуваного рішення Відділенням враховано та проаналізовано поведінку учасників (позивача та ФОП Яцурак О.Я. ) та встановлено, зокрема використання однієї і тієї ж ІР-адреси для входу на аукціон, відсутність змагальності між учасниками, схожість в оформленні документів, створення тендерних документів за допомогою однакового програмного забезпечення.

Також, 02.11.2021 від відповідача-2 надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 04.10.2021, а саме копії матеріалів справи № 6/2018 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" на електронному носії.

02.11.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав відповідь на відзив Антимонопольного комітету України, в якій зазначає, що рішення Комітету фактично отримано позивачем 05.04.2021, а тому, на думку позивача, строк на оскарження рішення не пропущено, а також вказує про безпідставність висновків відповідача-1 щодо узгодженої поведінки, оскільки учасники за власним бажанням подають документи на участь в конкурсних торгах.

03.11.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач-1 подав копії матеріалів на підставі яких здійснено перевірку рішення адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (перейменоване на Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України) від 17.12.2019 № 59/30-р/к у справі № 6/2018 на електронному носії.

У судовому засіданні 04.11.2021 оголошено перерву до 02.12.2021.

01.12.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав клопотання, в якому у зв`язку із участю представника позивача в іншому судовому засіданні, призначеному в Подільському районному суді м. Києва, просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

У судовому засіданні 02.12.2021, розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, суд відзначив, що чинним законодавством України сторонам надано право брати участь у судовому процесі особисто, тож, у разі неможливості взяти участь у судовому засіданні представника, Тришкалюк Тарас Мирославович не був обмежений правом особисто представляти свої інтереси та надати пояснення по суті справи, а тому суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/14832/21 призначено на 13.01.2022.

13.01.2022 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав письмові пояснення щодо строку оскарження рішення Відділення та Комітету.

У цьому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача-1 та відповідача-2 заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 13.01.2022 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.12.2019 адміністративною колегією Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (перейменоване на Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України) прийнято рішення № 59/30-р/к у справі № 6/2018, яким визнано, що Фізична особа-підприємець Яцурак Ольга Ярославівна та Фізична особа-підприємець Тришкалюк Тарас Мирославович узгодивши свою поведінку під час підготовки та участі в відкритих торгах на закупівлю Кейтерингові послуги (послуги з організації гарячого харчування учнів), оприлюднених в електронному вигляді на веб-порталі «PROZORRO» (ідентифікатор закупівлі - UA-2018-01-03-001267-а), проведених Івано-Франківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 28 Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області () у 2018 році, вчинили порушення законодавства проо захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб`єктів господарювання, що стосується спотворення результатів торгів.

За порушення, яке викладене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, відповідно до статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», накладено на Фізичну особу-підприємця Тришкалюка Тараса Мирославовича штраф у розмірі 10 000, 00 грн. (п. 3 резолютивної частини рішення).

Не погоджуючись з рішенням Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України позивач звернувся до Антимонопольного комітету України із заявою б/н від 12.02.2020 про перевірку рішення № 59/30-р/к.

Рішенням Антимонопольного комітету України від 20.08.2020 № 538-р за результатами перевірки рішення адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.12.2019 року № 59/30-р/к у справі № 6/2018 залишено без змін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що спірні рішення є незаконними та необґрунтованими внаслідок неповного з`ясування та доведення обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, оскільки, як вказує позивач, наявність лише формальних зовнішніх ознак без доведення факту узгодження учасниками змісту поданих ними тендерних пропозицій для участі в торгах та спотворення внаслідок такого узгодження результатів процедури закупівлі не може бути підставою для кваліфікації дій скаржника як антиконкурентних узгоджених дій.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" унормовано, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Приписами ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження, зокрема: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; розглядати справи про адміністративні правопорушення, приймати постанови та перевіряти їх законність та обґрунтованість; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

17.12.2019 адміністративною колегією Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 59/30-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Отже, приписами вищевказаної норми передбачено строк оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України, який не може бути відновлено.

З матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваного рішення була отримана позивачем особисто 27.12.2019, що підтверджується його підписом на супровідному листі від 23.12.2019 №59-02/2074 «Про направлення витяга з рішення».

Тож, двомісячний строк з дня одержання позивачем рішення Відділення для його оскарження закінчився 28.02.2020.

Так, позивач звертався до Антимонопольного комітету України з заявою про перевірку рішення Відділення 12.02.2020.

Проте, суд зазначає, що приписами ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», на яку також посилається позивач, встановлені строки та порядок оскарження рішення органів Антимонопольного комітету України, а саме у двомісячний строк з дня одержання рішення шляхом звернення до господарського суду.

При цьому, приписами ст. 57 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначені строки звернення до Антимонопольного комітету України з заявою про перевірку рішення територіального Відділення, а не до суду.

Тобто, визначені вказаними нормами матеріального права строки на оскарження рішення Відділення не пов`язані між собою.

Суд також зазначає, що звернення позивача до Антимонопольного комітету України з заявою про перевірку рішення Відділення № 59/30-р/к не зупиняє та не перериває перебігу присічного двомісячного строку, передбаченого частиною першою статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Таким чином, приймаючи до уваги зазначене вище, двомісячний строк з дня одержання позивачем рішення Відділення для його оскарження закінчився 28.02.2020.

При цьому, позивач звернувся до суду з позовом про скасування спірного рішення Відділення лише 24.09.2021 (згідно накладної Укрпошти на поштовому конверті, в якому було надіслано позовну заяву до суду), тобто з пропуском встановленого двохмісячного строку на оскарження.

У п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011, № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", судам роз`яснено що у застосуванні згаданого припису частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також частини другої статті 47 цього Закону слід враховувати, що за цими приписами, передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено.

Таким чином, зазначені строки є присічними. Встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і щодо оскарження розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів.

Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2018 у справі № 922/4646/16 також зазначив, що строки оскарження рішень органів Комітету є присічними та відновленню не підлягають. Пропуск встановленого частиною першою статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» двомісячного присічного строку є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення органу Комітету.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 13.11.2018 у справі № 922/327/18 зазначив, що строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України є присічними та відновленню не підлягають. Закінчення присічного строку, незалежно від причини його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України та його органів, при цьому на спірні правовідносини не поширюють свою дію приписи статті 257 Цивільного кодексу України та положення про загальну позовну давність.

Отже, суд зазначає, що строк, встановлений ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є присічним і закінчення такого строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Враховуючи що позивач пропустив двомісячний строк для оскарження рішення адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (перейменоване на Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України) від 17.12.2019 № 59/30-р/к у справі 6/2018, а пропущений строк не може бути відновлено, оскільки він є присікальним, відповідно у задоволенні заявлених позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Антимонопольного комітету України від 20.08.2020 № 538-р, суд відзначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 57 Закону України «Про захист економічної конкуренції», рішення, прийняті адміністративною колегією територіального відділення Антимонопольного комітету України, державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, адміністративною колегією Антимонопольного комітету України у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у заявах, справах про узгоджені дії, можуть бути перевірені за заявою осіб, які брали участь у справі, або за власною ініціативою у порядку, встановленому Антимонопольним комітетом України.

Заява про перевірку рішення може бути подана до Антимонопольного комітету України у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

За результатами перевірки рішення органи Антимонопольного комітету України мають право: залишити рішення без змін; змінити рішення; скасувати рішення частково і направити справу на новий розгляд у цій частині; скасувати рішення і прийняти нове рішення або передати справу на новий розгляд чи припинити провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, не погоджуючись з рішенням Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України позивач звернувся до Антимонопольного комітету України із заявою б/н від 12.02.2020 про перевірку рішення № 59/30-р/к.

Рішенням Антимонопольного комітету України від 20.08.2020 № 538-р за результатами перевірки рішення адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.12.2019 року № 59/30-р/к у справі № 6/2018 залишено без змін.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про захист економічної конкуренції», органи Антимонопольного комітету України з власної ініціативи чи за заявами осіб можуть переглянути рішення, прийняті ними у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та у заявах, справах про узгоджені дії, концентрацію, у разі:

якщо істотні обставини не були і не могли бути відомі органам Антимонопольного комітету України, що призвело до прийняття незаконного або необґрунтованого рішення;

якщо рішення було прийнято на підставі недостовірної інформації, що призвело до прийняття незаконного або необґрунтованого рішення;

невиконання учасниками узгоджених дій, концентрації вимог і зобов`язань, якими було обумовлене рішення органів Антимонопольного комітету України щодо узгоджених дій, концентрації відповідно до частини другої статті 31 цього Закону;

якщо обставини, на підставі яких було прийняте рішення про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання, вже не існують;

наявності інших підстав, передбачених законами України.

Органи Антимонопольного комітету України, які прийняли рішення, можуть зупинити виконання рішення до закінчення його перегляду, про що письмово повідомляються особи, які беруть участь у справі.

Як визначено статтею 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також зазначено і у п. 12 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правил розгляду справ), які затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 р. № 5, доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі.

Пунктом 32 Правил розгляду справ встановлено, що у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення. Під час вирішення питання про накладення штрафу у резолютивній частині рішення вказується розмір штрафу. Резолютивна частина рішення, крім відповідних висновків та зобов`язань, передбачених статтею 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у необхідних випадках має містити вказування на дії, які відповідач повинен виконати або від яких утриматися для припинення порушення та усунення його наслідків, а також строк виконання рішення.

Суд зазначає, що вчинення суб`єктами господарювання узгоджених дій утворює самостійний склад порушення законодавства про захист економічної конкуренції і не залежить від того, чи займають відповідні суб`єкти господарювання чи один з них монопольне (домінуюче) становище на ринку.

Як вбачається з матеріалів справи, Фізична особа-підприємець Яцурак Ольга Ярославівна (далі - ФОП Яцурак О.Я. або Учасник 1) та Фізична особа-підприємець Тришкалюк Тарас Мирославович (далі - ФОП Тришкалюк Т.М. або Учасник 2), подали тендерні пропозиції на участь у відкритих торгах проведених Івано-Франківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 28 Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області (далі - Замовник), назва предмета закупівлі: код за ОС НКУ ДК 021:2015:55510000-8 - Кейтерингові послуги (послуги з організації гарячого харчування учнів), оприлюднених в електронному вигляді на веб- порталі «PROZORRO» (ідентифікатор закупівлі - UA-2018-01-03-001267-а) (далі - Торги).

З матеріалів справи також вбачається, що розпорядженням розпорядженням адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.04.2018 № 6 розпочато розгляд справи № 6/2018 за ознаками вчинення ФОП Яцурак О.Я. та ФОП Тришкалюк Т.М. порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Листом від 25.07.2018 вих. № 59-02/781 копію подання про попередні висновки № 74 від 25.07.2018 надіслано ФОП Тришкалюк Т.М .

В свою чергу, листом від 27.07.2018 вх.№ 59-01/788 ФОП Тришкалюк Т.М. заперечив проти висновків викладених у поданні про попередні висновки у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії суб`єктів господарювання.

За змістом ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються: 1) встановлення цін чи інших умов придбання або реалізації товарів; 2) обмеження виробництва, ринків товарів, техніко-технологічного розвитку, інвестицій або встановлення контролю над ними; 3) розподілу ринків чи джерел постачання за територіальним принципом, асортиментом товарів, обсягом їх реалізації чи придбання, за колом продавців, покупців або споживачів чи за іншими ознаками; 4) спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів; 5) усунення з ринку або обмеження доступу на ринок (вихід з ринку) інших суб`єктів господарювання, покупців, продавців; 6) застосування різних умов до рівнозначних угод з іншими суб`єктами господарювання, що ставить останніх у невигідне становище в конкуренції; 7) укладення угод за умови прийняття іншими суб`єктами господарювання додаткових зобов`язань, які за своїм змістом або згідно з торговими та іншими чесними звичаями в підприємницькій діяльності не стосуються предмета цих угод; 8) суттєвого обмеження конкурентоспроможності інших суб`єктів господарювання на ринку без об`єктивно виправданих на те причин.

Суд має з`ясовувати, чи зазначено в рішенні органу Антимонопольного комітету України докази обмеження конкуренції внаслідок дій (бездіяльності) суб`єкта господарювання або іншого негативного впливу таких дій (бездіяльності) на стан конкуренції на визначеному відповідним органом ринку, протягом певного періоду часу, чи досліджено в такому рішенні динаміку цін, обставини і мотиви їх підвищення або зниження, обґрунтованість зміни цін, співвідношення дій (бездіяльності) суб`єкта господарювання з поведінкою інших учасників товарного ринку, в тому числі й тих, що не притягалися до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, витрати суб`єкта господарювання, які впливають на вартість товару, тощо.

При цьому саме орган Антимонопольного комітету України має довести безпідставність посилання заінтересованої особи на інші чинники, що можуть позначатися на поведінці суб`єкта господарювання (зокрема, на специфіку відповідного товарного ринку; тривалість та вартість зберігання товару; час та вартість доставки; витрати на реалізацію товару тощо).

Крім того, у вирішенні спорів, пов`язаних з оцінкою дій чи бездіяльності суб`єктів господарювання як погодженої конкурентної поведінки (стаття 5, частини перша - четверта статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), суд з`ясовує та перевіряє належними засобами доказування фактичні обставини, пов`язані з наявністю або відсутністю безпосереднього впливу таких дій (бездіяльності), - наприклад, укладання угоди або прийняття рішення в будь-якій формі, - на умови виробництва, придбання чи реалізації певного товару, в тому числі на такі параметри ринку, як можливі обсяги реалізації, загальний рівень цін на ринку тощо.

В пункті 14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» роз`яснено, що для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим фактичне настання наслідків у формі відповідного недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків. Достатнім є встановлення можливості настання зазначених наслідків у зв`язку з відповідними діями таких суб`єктів господарювання (частина перша статей 6 і 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", статті 4, 6, 8, 15 1, 16, 17 і 18 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"). В цьому випадку господарським судам необхідно з`ясовувати та відображати в судових рішеннях, в чому конкретно полягають відповідні наслідки, що могли б настати в результаті дій суб`єктів господарювання, які мають ознаки антиконкурентних узгоджених дій.

Івано-Франківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 28 Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області (далі - Замовник) за допомогою системи електронних закупівель «Prozorro» було проведено процедуру електронних торгів із закупівлі: код за ОС НКУ ДК 021:2015:55510000-8 - Кейтерингові послуги (послуги з організації гарячого харчування учнів), ідентифікатор закупівель у системі - UA-2018-01-03-001267-а (далі - торги).

На торги подали пропозиції 2 учасники: ФОП Яцурак О.Я. з ціновою пропозицією 939 930,00 грн. та ФОП Тришкалюк Т.М. з ціновою пропозицією 942 582,00 грн.

За результатами оцінки пропозицій конкурсних торгів переможцем визнано ФОП Яцурак О.Я. , кінцева пропозиція якої склала 939 930,00 гривень. Між переможцем і Замовником укладено договір про закупівлю № 3-2018 від 05.02.2018.

З аналізу тендерних пропозицій Учасників, оприлюднених в системі PROZORRO, та з інформації, отриманої на вимоги, Відділенням були виявлені обставини, які свідчать про те, що ФОП Яцурак О.Я. і ФОП Тришкалюк Т.М. узгоджували свою поведінку під час підготовки та участі у Закупівлі, незважаючи на те, що учасники були зареєстровані на різних майданчиках, а саме учасник 1 на авторизованому майданчику « Е Тендер » (https://e-tender.ua/), учасник 2 - «Zakupki.prom.ua» (https://zakupki.prom.ua/).

Вказані обставини підтверджується наступним.

Відповідно до Оголошення про проведення відкритих торгів UA-2018-01-03-001267-a кінцевий строк подання тендерних пропозицій був встановлений - 18.01.2018 до 16:00 год.

Згідно реєстру отриманих тендерних пропозицій ФОП Яцурак О.Я. свою пропозицію надає 16.01.2018 о 13:10, а ФОП Тришкалюк Т.М. - 16.01.2018 о 14:13, тобто з різницею 1 година 03 хвилин.

Відповідно до інформації, наданої ДП «Прозорро» листом від 27.04.2018 № 206/1101/03, учасники заходили на аукціон з однієї IP-адреси - НОМЕР_1 , причому з цієї ж IP-адреси Учасник 1 подавав свою пропозицію (лист ТОВ «Е Тендер» від 05.05.2018 № 137).

Крім того, з інформації отриманої листом від 13.07.2018 вх. № 59-01/706 від ПАТ «Укртелеком» Відділенням встановлено, що доступ до мережі Інтернет за даною ІР-адресою здійснювалося абонентом ПАТ «Укртелеком» - Івано-Франківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 28 Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, що є замовником даних Торгів.

Таким чином, факт входу на аукціон Учасниками з однієї IP-адреси та завантаження учасниками в систему електронних закупівель своїх тендерних пропозицій в один день та майже в один час, не є випадковим і свідчить про те, що у період участі у Закупівлі ФОП Яцурак О.Я. і ФОП Тришкалюк Т.М. діяли спільно, узгоджуючи свої дії.

Згідно статті 28 Закону України «Про публічні закупівлі» оцінка тендерних пропозицій проводиться автоматично електронною системою закупівель на основі критеріїв і методики оцінки, зазначених замовником у тендерній документації, та шляхом застосування електронного аукціону.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про публічні закупівлі» електронний аукціон полягає в повторювальному процесі пониження цін або приведених цін з урахуванням показників інших критеріїв оцінки за математичною формулою, визначеною в методиці оцінки, що проводиться у три етапи в інтерактивному режимі реального часу. Учасник може протягом одного етапу аукціону один раз понизити ціну/приведену ціну своєї пропозиції не менше ніж на один крок від своєї попередньої ціни/приведеної ціни.

Здійснивши аналіз проведеного електронного аукціону Відділенням встановлено, що переможцем відкритих було визнано ФОП Яцурак О.Я. , тендерна пропозиція якої була найбільш економічно вигідною 939 930,00 грн., при цьому інформацію на офіційному електронному сайті публічних закупівель https://prozorro.gov.ua, по процедурі закупівлі UA-2018-01-03-001267-а вбачається, що протягом трьох раундів аукціону ФОП Яцурак О.Я. і ФОП Тришкалюк Т.М. не понижували початкової цінової пропозиції.

Отже, той факт, що ФОП Яцурак О.Я. і ФОП Тришкалюк Т.М. під час проведення аукціону не зменшували свої цінові пропозиції свідчить про те, що ФОП Тришкалюк Т.М. не мав наміру перемогти у зазначеній процедурі закупівлі, а підготував свою пропозицію з метою забезпечення перемоги ФОП Яцурак О.Я .

Крім того, Відділенням встановлено, що у відомостях про учасника процедури закупівлі, поданих у тендерних пропозиціях учасників у системі електронних закупівель «ProZorro», обидва Учасники зазначили адресу банку: вул. Галицька, 22, м. Івано-Франківськ, 76018 , проте обслуговуються в різних банках, а саме: ФОП Яцурак О.Я. в ІФФ КБ «Приватбанк», що знаходиться по вул. Галицька, 22 , а ФОП Тришкалюк Т.М. в AT «Райфайзен Банк «Аваль», що знаходиться по вул. Незалежності, 19 , а не на вул. Галицька, 22 , тобто розташовані за різними адресами (лист-відповідь на вимогу від 05.03.2018 №15 від ФОП Тришкалюк Т.М. та лист-відповідь на вимогу від 20.02.2018 № 15 ФОП Яцурак О.Я. ).

Зазначене свідчить про те, що ФОП Тришкалюк Т.М. використовуючи заповнену ФОП Яцурак О.Я. форму пропозиції не змінив дані про адресу банку, в якому він обслуговується.

При цьому, згідно з переліком документів, які визначені в додатках до ТД, учасники надали пропозиції та довідки, які є ідентичними за зовнішнім виглядом, змістом та формою, та відрізняються від форми, наданої Замовником.

Так, у формі запропонованій Замовником зазначається: після слів «Відомості про учасника процедури закупівлі» розміщено знак «**».

Проте, Учасники однаково відхилилися від змісту запропонованого Замовником, а саме: після слів «Відомості про учасника процедури закупівлі» розмістили знак «:».

Аналогічно у формі Замовника після слів «Цінова тендерна пропозиція (без ПДВ)» немає жодного значка, проте, учасники однаково після слів «Цінова тендерна пропозиція (без ПДВ)» розмістили знак «:».

Крім того, у абзаці другому замовником пункт 1 викладено у вигляді: « 1.«Учні пільгових категорій 1-4 ,5-1 Ікласів». Однак, обома Учасниками шрифт даного речення змінено на «Курсив»: 1.«Учні пільгових категорій 1-4 ,5-11 класів», зроблено пробіл після цифри 11 та розміщена двокрапка в кінці цього речення.

Також, у пункті 2 форми пропозиції у Замовника зазначено: « 2.«Програма розвитку дитячо-юнацького футболу на 2016-2020 рр.» ЗШ № 28», однак, обома Учасниками шрифт даного речення змінено на «Курсив»: 2.«Програма розвитку дитячо-юнацького футболу на 2016-2020 рр.» ЗШ № 28», після чого розміщена двокрапка в кінці цього речення та зроблено абзац.

У формі Додатку 5 ТД, що передбачає заповнення листа-згоди на обробку персональних даних, замовником зазначається: В.С.Підручному - у шапці, буква «Я» з великої букви, закінчується речення словом «відносин.». Натомість, обидва Учасники однаково відхилилися від змісту запропонованого замовником, а саме: В.Підручному - у шапці, буква «я» - з маленької букви, після неї стоїть «кома» та речення закінчено словом «відносинах.».

Тож, встановлені Відділенням ознаки схожості в зовнішньому оформленні, структурі, текстовому змісті довідок учасників та ознаки однакового відхилення від зразків замовника встановлених Тендерною документацією, свідчать про обмін інформацією між учасниками під час підготовки та участі у Тендері, а також про те, що документи для участі у Торгах готувались узгоджено або одним із учасників.

Крім того, відділенням було здійснено аналіз властивостей PDF-документів, поданих учасниками на Торги та встановлено, що документи ФОП Яцурака О.Я. та ФОП Тришкалюка Т.М. мають однакові дефекти, отримані під час сканування.

За результатами аналізу даних властивостей PDF-документів Відділенням також було встановлено, що всі документи до цінових пропозицій на Торги ФОП Яцурак О.Я. та ФОП Тришкалюка Т.М. скановані на пристрої, який має параметри: виробник PDF:ABBYY FineReader 12, версія PDF: 1.5 (Acrobat 6.x) та мають однакові дефекти, отримані під час сканування.

Відділенням зазначено, що вищенаведене не може бути випадковим збігом та свідчить про те, що ФОП Яцурак О.Я. і ФОП Тришкалюк Т.М. створювали та сканували документи для участі у Торгах на одному пристрої або документи готувалися одним із учасників, та про узгодженість поведінки Учасників щодо спільної підготовки тендерних пропозицій.

Крім того, Відділенням здійснено аналіз цінових пропозицій ФОП Яцурак О.Я. (939 930,00 грн) та ФОП Тришкалюка Т.М. (942 582,00 грн) та встановлено, що вартість харчування дітей пільгових категорій 1-4, 5-11 класів в обох учасників одинакова і становить 440 130, 00 грн.

Проте, вартість має враховувати всі затрати учасника на закупку продуктів, їх транспортування, приготування, оплату праці, сплату податків і зборів (обов`язкових платежів), прибутку тощо, відповідно ФОП Яцурак О.Я. і ФОП Тришкалюк Т.М. не могли подати ідентичні ціни на продукцію, оскільки у кожного з них є власні витрати різних видів ресурсів (праці, основних засобів, послуг), що є індивідуальними, тобто не можуть бути однаковими у різних суб`єктів господарювання.

При цьому, ФОП Тришкалюк Т.М. на вимогу Відділення у справі листом від 30.05.2018 № 20 повідомив, що розрахунок вартості харчування одного учня за програмою розвитку дитячо-юнацького футболу не подавав.

Тож, той факт, що цінова пропозиція ФОП Тришкалюк Т.М. співпадає (за винятком «Програма розвитку дитячо-юнацького футболу на 2016-2020 рр.») з ціновою пропозицією ФОП Яцурак О.Я. дає підстави вважати, що цінова пропозиція ФОП Тришкалюк Т.М. формувалась з урахуванням цінової пропозиції ФОП Яцурак О.Я. , що свідчить про їх попередню домовленість під час підготовки пропозицій конкурсних торгів в частині встановлення ціни.

Викладені обставини є свідченням того, що ФОП Тришкалюк Т.М. приймав участь у процедурі закупівлі в якості «технічного» учасника, а саме, виключно з метою визнання Замовником процедури закупівлі такою, що відбулась. Відповідно, такі дії ФОП Тришкалюк Т.М. були спрямовані на забезпечення отримання перемоги ФОП Яцурак О.Я. у досліджуваній процедурі закупівлі.

Тож, ФОП Тришкалюк Т.М. під час участі у Торгах узгоджував свої дії з ФОП Яцурак О.Я. , внаслідок чого усунув конкуренцію та спотворив процедуру закупівлі.

Суд зазначає, що координація (узгоджені дії) суб`єктів господарювання може здійснюватися в будь якій узгодженій поведінці (дія, бездіяльність) суб`єктів ринку, зокрема при укладанні ними угод в якій-небудь формі; прийнятті об`єднанням рішень в якій-небудь формі, створенні суб`єкта господарювання, метою або наслідком якого є координація конкурентної поведінки між суб`єктами господарювання, які створили вказаний суб`єкт, або між ними і новоствореними суб`єктами господарювання.

Відповідно до п. 28 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі», тендер (торги) - здійснення конкурентного відбору учасників з метою визначення переможця торгів згідно з процедурами, установленими цим Законом (крім переговорної процедури закупівлі).

Узгодженням дій учасників тендеру (торгів) (не менше двох) є відмова таких учасників від самостійної участі у тендері та самостійного прийняття рішень щодо формування та зміни конкурсних (тендерних) пропозицій, що полягає у координації поведінки таких суб`єктів як на стадії підготовки конкурсної документації (узгодження цін та інших умов, спільна підготовка документів), так і на стадії безпосереднього проведення конкурсу (поділ лотів тощо).

Таким чином, Комітет у спірному рішенні зазначив, що обставини, які наведені в описово-мотивувальній частині Рішення № 59/30-р/к в сукупносі свідчать про те, що під час участі у торгах ФОП Яцурак О.Я. і ФОП Тришкалюк Т.М. вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, про що свідчать такі обставини, зокрема участь в аукціоні з однієї й тієї ж ІР-адреси; подання тендерних пропозицій в один день з незначною різницею в часі; створення та сканування документів тендерних пропозицій на одному й тому ж пристрої; схожість в оформленні документів.

Тож, за результатами перевірки Рішення № 59/30-р/к та аналізу матеріалів справи 6/2018 Комітетом встановлено, що Рішення № 59/30-р/к прийнято при повному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи; доведено обставини, які мають значення для справи і які визнано встановленими; висновки викладені у Рішенні № 59/30-р/к, відповідають обставинам справи; правильно застосовано норми матеріального та не порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим підстави для скасування Рішення № 59/30-р/к відповідно до статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» відсутні.

В свою чергу, суд зазначає, що для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим фактичне настання наслідків у формі недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію. Негативним наслідком є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами).

Змагання при проведенні торгів забезпечується таємністю інформації; змагальність учасників процедури закупівлі з огляду на приписи статей 1, 5, 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з учасників та їх обов`язок готувати свої пропозиції конкурсних торгів окремо, без обміну інформацією; встановлені АМК обставини виключають таку змагальність, що свідчить про узгоджену поведінку позивача, яка й призвела до спотворення результатів торгів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 924/978/17, від 11.09.2018 у справі № 916/505/17, від 20.11.2018 у справі № 910/22523/17.

З огляду на вищезазначене, суд зазначає, що позивач під час підготовки документів для участі у Процедурі закупівлі діяв не самостійно, а узгоджував свої дії з ФОП Яцурак О.Я. та не змагався з ним, що є обов`язковою умовою участі у конкурентних процедурах закупівель за Законом України «Про публічні закупівлі».

Тож, позивач, узгодивши свою поведінку та тендерні пропозиції з ФОП Яцурак О.Я. тим самим усунув конкуренцію та змагальність, а отже спотворив результати проведення замовником торгів, порушивши права замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, а відтак, вчинив антиконкурентні узгоджені дії, заборонені Законом України «Про захист економічної конкуренції».

Таким чином, встановивши що Відділення діяло у межах та спосіб, передбачений законодавством про захист економічної конкуренції, Антимонопольним комітетом України обгрунтовано залишено рішення 59/30-р/к без змін.

Статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Проте, суд зазначає, що позовна заява ФОП Тришкалюк Т.М. не містить обгрунтованих підстав, визначених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" для визнання протиправним та скасування рішення Антимонопольного комітету України від 20.08.2020 № 538-р.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Отже, приписами вищевказаної норми передбачено строк оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України, який не може бути відновлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Рішення Антимонопольного комітету України від 20.08.2020 № 538-р було направлено позивачу супровідним листом від 01.09.2020 № 200-29/05-11971, проте до відповідача-1 повернувся поштовий конверт (штрихкодовий ідентифікатор: 619).

Тож, 05.11.2020 рішення Антимонопольного комітету України від 20.08.2020 № 538-р було опубліковано у газеті «Урядовий кур`єр» № 215 (6829). Отже, акт вважається врученим відповідачеві 16.11.2020 (оскільки 15.11.2020 вихідний).

Таким чином, двомісячний строк з дня одержання позивачем рішення для його оскарження закінчився 18.01.2021 (оскільки 16.01.2021 та 17.01.2021 вихідні).

Проте, позивач звернувся до суду з позовом про скасування спірного рішення Комітету лише 24.09.2021 (згідно накладної Укрпошти на поштовому конверті, в якому було надіслано позовну заяву до суду), тобто з пропуском встановленого двохмісячного строку на оскарження.

Таким чином, позивач пропустив двомісячний строк для оскарження рішення Антимонопольного комітету України від 20.08.2020 № 538-р, а пропущений строк не може бути відновлено, оскільки він є присікальним, що також є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Тришкалюка Тараса Мирославовича до Антимонопольного комітету України та Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про скасування рішень не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено: 24.01.2022

Суддя С. О. Щербаков