ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2022 року м.Харків Справа № 913/859/21
Провадження №17/913/859/21
Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного письмового провадження за позовом Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», м. Сєвєродонецьк Луганської області,
до Громадської організації «Сєвєродонецька міська рада воїнів-інтернаціоналістів» української спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів), м. Сєвєродонецьк Луганська область,
без виклику представників сторін.
Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2270,00 грн.
Ухвалою суду від 29.11.2022 відкрито провадження у справі №913/859/21, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч.ч.2, 5, 7 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.
За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, суд розглядає справу в порядку частини 8 статті 252 ГПК України за наявними в ній матеріалами в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.
20.12.2021 до відділу документального забезпечення від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 17.12.2021 №б/н, в якому останній не заперечуючи факт отримання теплової енергії від позивача проти позову заперечив та просить повністю відмовити у задоволені позову з посиланням на те, що:
- рішенням Сєвєродонецької міської ради №374 від 29.03.2011 відповідачу надано в безоплатне користування нежиле приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, 32А;
- відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів;
- за інформацією з реєстру неприбуткових установ та організацій відповідач є неприбутковою організацією, ознаки неприбутковості підтверджується рішенням №995/12-14-12-04/21777862 від 04.01.2017, даних щодо виключення неприбуткової організації в реєстрі немає;
- відповідач зобов`язаний оплачувати поставлену позивачем теплову енергію спожиту понад середніх норм споживання відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
- з розрахунку боргу за спожиту відповідачем теплову енергію не вбачається, що позивачем було враховано спеціальний статус відповідача при здійсненні нарахувань за надане тепло у спірному періоді;
- позивачем не надано доказів на підтвердження середніх норм споживання теплової енергії у приміщенні, яке займає відповідач;
- аналогічну правову позицію було висловлено Господарським судом Луганської області у рішенні від 06.08.2021 справа №913/179/19, яке набрало законної сили та не може бути поставлено під сумнів;
- постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.1994 №94 встановлено Порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
З огляду на викладене, відповідач зазначив, оскільки у нього немає обов`язку перерахувати позивачу спірну суму вартості спожитої відповідачем теплової енергії, відсутні правові підстави для стягнення суми боргу у заявленому розмірі.
24.12.2021 до відділу документального забезпечення від відповідача надійшли належним чином засвідчені документи, а саме витяг з Електронного кабінету з Реєстру неприбуткових установ та організацій, рішення Господарського суду Луганської області від 06.08.2021 у справі №913/179/19.
Дослідивши обставини справи, надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, у судовому засіданні без виклику учасників справи, суд встановив таке.
Згідно з п.1.1. Статуту Громадської організації «Сєвєродонецька міська рада воїнів-інтернаціоналістів» Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів) (нова редакція проведена 15.10.2009) (далі відповідач, Громадська організація) Громадська організація Сєвєродонецька міська рада воїнів-інтернаціоналістів (далі Рада) є місцевим осередком Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів), добровільною, громадською організацією, інвалідів війни, учасників бойових дій та учасників війни в Афганістані і воєнних конфліктів в інших державах (далі ветерани війни), членів сімей загиблих, військовополонених і тих, хто пропав безвісті під час війни в Афганістані і воєнних конфліктів в інших державах (далі сімей загиблих), а також громадян України та інших осіб, які всебічно сприяють діяльності Ради і беруть участь в реалізації її програм та заходів (а.с. 66-79).
Відповідно до п. 1.4. Статуту Громадської організації, рада діє на території міста Сєвєродонецька відповідно до Конституції та чинного законодавства України, цього Статуту та Статуту Української Спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів).
Як зазначено у п.п.1.5-1.6. Статуту Громадської організації, громадська організація є юридичною особою з дати її державної реєстрації (відповідач зареєстрований в ЄДР 18.07.2006, в органах ДФС України 16.04.1991).
Відповідача включено до реєстру неприбуткових установ та організацій на підставі рішень ДПІ у м. Сєвєродонецьку від 06.12.2004 та від 04.01.2017 (а.с. 81,82).
Між Фондом комунального майна Сєвєродонецької міської ради, як Орендодавцем, та Об`єднанням громадян «Сєвєродонецька міська рада воїнів-інтернаціоналістів, як Орендарем, у 2006 році було укладено договір на оренду нежитлового приміщення №170 (далі Договір оренди) (а.с.9-11).
Відповідно до п.1.1 Договору оренди, керуючись Законом України «Про оренду державного та комунального майна», рішенням 6-ї сесії міської ради 24-60 скликання №362 (за змінами та доповненнями) від 07.11.2002 «Про Методику розрахунку і порядок використання плати за оренду майна, що є власністю територіальної громади міста Сєвєродонецьк» та іншими законодавчими актами про оренду, Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування нежиле приміщення за адресою: бульвар Дружби Народів (вул. Леніна), 32-А, м. Сєвєродонецьк, загальною площею 256 кв.м, яке знаходиться на балансі Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради для використання його як адміністративного.
Право користування приміщенням Орендарем настає одночасно з підписанням цього Договору та акту приймання-передачі вищезазначеного приміщення (п.2.1. Договору оренди).
У травні 2006 року між сторонами за Договором оренди було складено акт приймання-передачі нежиле приміщення за адресою: бульвар Дружби Народів (вул. Леніна), 32-А, м. Сєвєродонецьк, площею 256 кв.м, для використання його як адміністративного (певна дата в акті не вказана) (зворот а.с. 11).
У п.п.3.2.7 п.3.2 Договору оренди зазначено, що Орендар зобов`язаний протягом місяця з моменту підписання Договору на оренду приміщення укласти договори з підприємствами, які надають комунальні послуги, в тому числі з Державним підприємством «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» та інформувати Орендодавця про їх укладання.
Згідно з п.10.1 Договору оренди, Договір оренди діє з травня 2006 року до 30.04.2007.
Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 29.03.2011 №374 було припинено дію договору оренди від 01.05.2006 №116, нежилі приміщення площею 255,2 кв.м., розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Леніна, 32-А, передано відповідачу в безоплатне користування (а.с.65).

Договір припиняється по закінченню строку, на який він був укладений. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (п.10.4. Договору оренди).

01.01.2007 між Державним підприємством «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», як Енергопостачальною організацією, та Об`єднанням громадян «Сєвєродонецька міська рада воїнів-інтернаціоналістів, як Споживачем, було укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді №486 (далі Договір поставки), за цим договором Енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (а.с.12, 13).

Згідно з п.2.1 Договору поставки, теплова енергія постачалася відповідачу у вигляді гарячої води на опалення в період опалювального сезону у приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк Луганської області, бульвар Дружба Народів (вул. Леніна), 32-А, загальною площею 256 кв.м.

Відповідно до п.6.1 Договору поставки, розрахунки за спожиту теплову енергію, здійснюються за рахунками, виписаними на підставі показань приладів обліку теплової енергії або розрахунковим способом, виключно в грошовій формі відповідно до діючих тарифів за розрахунковий період (місяць), встановлених виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п.6.2 Договору поставки).

Відповідно до п.6.4 Договору поставки Споживач за три дні до початку розрахункового періоду сплачує Енергопостачальній організації вартість зазначеної у договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Згідно з п.10.1 Договору поставки, цей договір набуває чинності з 01.01.2007 та діє до 01.01.2008.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п.10.2 Договору поставки).

Додатковою угодою від 22.03.2018 № 25 продовжено дію договору № 486 на період з 01.01.2018 по 31.12.2018, інші умови договору залишено незмінними (а.с.15).

У 2019 році Додатковою угодою №30:

- продовжено дію договору № 486 на період з 01.01.2019 по 31.12.2019;

- згідно з п.6.3 Договору поставки та суми затверджених кошторисних призначень на 2019 рік, доповнено пункт Договору 6.3.1 наступного змісту: «Взяти на зобов`язання та сплатити виділені асигнування у сум 10000,00 грн, у т.ч. ПДВ 1666,67 грн;

- інші умови договору залишено незмінними (а.с.16).

Додатковою угодою № 31 у 2019 році сторони погодились:

- продовжити дію договору № 486 на період з 01.01.2019 по 31.12.2019;

- згідно з п.6.3 Договору поставки та ч.1 ст.23 Бюджетного кодексу України, бюджетні зобов`язання беруться в межах фактично затверджених бюджетних призначень, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Сторони домовились доповнити п.6.3 договору підпунктом 6.3.1 наступного змісту: «Взяти на зобов`язання та сплатити виділені асигнування у сум 10000,00 грн, у т.ч. ПДВ 1666,67 грн;

- інші умови договору залишено незмінними (зворот а.с.16).

Позивач у позовній заяві вказав, що будь-яких заяв з обох сторін про припинення дії договору не було, тому, цей договір діяв до 01.02.2020.

Нежитлове приміщення відповідача розташоване у нежитловій будівлі по бульвару Дружби Народів, 32а у м. Сєвєродонецьку, яка належить Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради. Вказана будівля обладнана системою централізованого опалення, що в свою чергу гідравлічно та теплотехнічно об`єднана з системою опалення нежитлового приміщення відповідача, що разом становить єдину систему централізованого опалення житлового будинку № 32а по бульвару Дружби Народів у м. Сєвєродонецьку. Технічної можливості відключення окремого приміщення від централізованого опалення у цій будівлі не передбачено.

Нежитлове приміщення відповідача обладнано приладом обліку теплової енергії.

Позивач з листопада 2018 року по квітень 2019 року та з грудня 2019 року по січень 2020 року надав відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на опалення нежитлового приміщення відповідача на загальну суму 57555,78 грн.

Вартість 1 Гкал. теплової енергії, що поставлялась відповідачу, складала:

- з 12.10.2018 (тариф для потреб інших споживачів (крім населення) 2067,74 грн (без ПДВ) відповідно до наказу «Про застосування тарифів на теплову енергію для бюджетних та інших споживачів» від 17.10.2018 № 137 та рішення «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її транспортування та постачання для категорій: населення, бюджетні установи та інші споживачі м. Сєвєродонецька, яких обслуговує ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ»» від 10.10.2018 № 750;

- з 12.10.2018 (тариф для потреб інших споживачів (крім населення) 2067,74 грн (без ПДВ) відповідно до наказу «Про застосування тарифів на теплову енергію для бюджетних та інших споживачів» від 17.10.2018 № 137;

- з 01.01.2019 (тариф для потреб інших споживачів (крім населення) 1635,40 грн (без ПДВ) відповідно до наказу «Про застосування тарифів на теплову енергію для бюджетних та інших споживачів» від 08.01.2019 № 01 та рішення «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її транспортування та постачання для категорій: населення, бюджетні установи та інші споживачі м. Сєвєродонецька, яких обслуговує ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ»» від 28.12.2018 № 1031 (а.с.21).

Рішення про початок та закінчення опалювального сезону у м. Сєвєродонецьку прийняті виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради про початок/закінчення опалювального сезону № 752 від 10.10.2018, № 379 від 26.03.2019, № 1093 від 18.10.2019, № 212 від 03.04.2020 (а.с.22-23).

Факт постачання теплової енергії до будинку, де розташовано нежитлове приміщення відповідача за адресою: бульвар Дружби Народів, буд. 32А, м. Сєвєродонецьк Луганської області, підтверджується Актами про включення теплоустановок від 20.11.2018 та від 04.11.2019 (а.с.24).

На підставі Договору про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.01.2007 №486 відповідачу за надані послуги з централізованого опалення у період з 01.11.2018 по 01.12.2019 були направлені рахунки-акти пріоритетними листами з оголошеною цінністю за адресою: бульвар Дружби Народів, буд. 32А, м. Сєвєродонецьк Луганської області (а.с. 25-42), на загальну суму 39479,42 грн: від 30.11.2018 № 486 на суму 529,73 грн (за період з 21.11.2018 по 25.11.2018); від 31.12.2018 № 486 на суму 3505,92 грн (за період з 26.11.2018 по 11.12.2018); від 31.01.2018 № 486 на суму 14609,97 грн (за період з 12.01.2019 по 23.01.2019); від 28.02.2019 № 486 на суму 8612,76 грн (за період з 24.01.2019 по 24.02.2019); від 31.03.2019 № 486 на суму 6587,10 грн (за період з 25.02.2019 по 24.03.2019); від 30.04.2019 № 486 на суму 5566,94 грн (за період з 25.03.2019 по 06.04.2019), що підтверджується описами вкладення до цінних листів та списків згрупованих відправлень (а.с.23-38).

Також відповідачу за надання послуг з централізованого опалення у період з 01.12.2019 по 31.01.2020 позивачем були надіслані рахунки на адресу відповідача рахунки №6742 за грудень 2019 року на суму 13138,37 грн (за період з 05.11.2019 по 31.12.2019) та №6742 за січень 2020 року на суму 4937,99 грн (за період з 26.11.2019 по 31.12.2019) на загальну суму 18076,36 грн, в яких зазначено згідно з Договором № 6742 від 19.12.20219 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що підтверджується описами вкладення до цінних листів та списків згрупованих відправлень (а.с.39-42).

З метою досудового врегулювання спору, відповідачу неодноразово надсилалися претензії щодо оплати заборгованості за спожиту теплову енергію: №08-14-37 від 06.02.2018 та №08-14-112 від 05.06.2019 (а.с.43).

З огляду на викладене, позивач вважає, що заборгованість відповідача перед ним за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.11.2018 по 31.01.2020 за Договором про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.01.2007 №486 складає у загальному розмірі 57555,78 грн (а.с.45), за стягненням якої позивач звернувся до суду.

Крім того, позивачем, на підставі ст. 625 ЦК України, за прострочення грошового зобов`язання відповідачу нараховано 3% річних в сумі 3912,39 грн та інфляційні втрати в сумі 8100,85 грн за період з листопада 2018 року по січень 2020 року станом на 30.09.2021 (а.с.46,47).

Відповідач з позовними вимогами не погоджується в повному обсязі з підстав викладених вище.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, суд дійшов висновку про таке.

Згідно з ч.1 ст.173 Господарського кодексу України (далі ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Нормами ч. 2 ст. 714 ЦК України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до норм ч. 6 та ч. 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Факт надання послуг з постачання теплової енергії до будинку де розташовано нежитлове приміщення відповідача за адресою: бульвар Дружби Народів, буд. 32А, м. Сєвєродонецьк Луганської області, позивач підтверджує Актами про включення теплоустановок від 20.11.2018 та від 04.11.2019 (а.с.24).

Крім того, позивачем були направлені відповідачу рахунки-акти за спожиту теплову енергію у період з 01.11.2018 по 31.01.2020 на загальну суму 57555,78 грн (а.с.23-42).

Відповідач, не заперечуючи факт отримання теплової енергії від позивача у спірний період, проти позову заперечив та зазначив, що у нього немає обов`язку перерахувати позивачу спірну суму вартості спожитої відповідачем теплової енергії відповідно до норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тому відсутні правові підстави для стягнення суми боргу у заявленому розмірі.

Суд звертає увагу на спеціальний статус відповідача та враховує таке.

За змістом п.п. 1, 6 ст. 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту тощо визначаються виключно законами України.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Статтею 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Згідно з п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 19, Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Одним із основних видів господарської діяльності Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, згідно з витягом з офіційного веб-порталу Міністерства юстиції України Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в мережі Інтернет (https://usr.minjust.gov.ua) станом на 19.05.2020 (а.с.53).

Державне підприємство «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» зареєстровано в якості юридичної особи 24.06.1998 і має ліцензії на виробництво теплової енергії на теплоцентралях та установках з використанням нетрадиційних джерел енергії, на постачання теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та є суб`єктом відносин у сфері теплопостачання, і відповідно до ч.4 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Згідно з ст. 20 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» органи державної виконавчої влади, місцеві органи державної виконавчої влади і самоврядування, у межах своєї компетенції надають ветеранським організаціям фінансову підтримку, кредити з коштів відповідних бюджетів, а також безплатно надають будинки, приміщення, обладнання та інше майно, необхідне для здійснення їх статутних завдань. Ветеранські організації звільняються від плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) в межах середніх норм споживання (надання), телефоном у приміщеннях та будинках, які вони займають.

Громадська організація «Сєвєродонецька міська рада воїнів- інтернаціоналістів» Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів) (далі відповідач, Громадська організація) включена до реєстру неприбуткових установ та організацій на підставі рішень ДПІ у м. Сєвєродонецьку від 06.12.2004 та від 04.01.2017 (а.с. 81,82).

Відповідно до п.1.1. Статуту Громадської організації (нова редакція проведена 15.10.2009) Громадська організація Сєвєродонецька міська рада воїнів-інтернаціоналістів (далі Рада) є місцевим осередком Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів), добровільною, громадською організацією, інвалідів війни, учасників бойових дій та учасників війни в Афганістані і воєнних конфліктів в інших державах (далі ветерани війни), членів сімей загиблих, військовополонених і тих, хто пропав безвісті під час війни в Афганістані і воєнних конфліктів в інших державах (далі сімей загиблих), а також громадян України та інших осіб, які всебічно сприяють діяльності Ради і беруть участь в реалізації її програм та заходів (а.с. 66-79).

Відповідно до п. 1.4. Статуту Громадської організації, рада діє на території міста Сєвєродонецька відповідно до Конституції та чинного законодавства України, цього Статуту та Статуту Української Спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів).

Як зазначено у п.п.1.5-1.6. Статуту Громадської організації, громадська організація є юридичною особою з дати її державної реєстрації (відповідач зареєстрований в ЄДР 18.07.2006, в органах ДФС України 16.04.1991).

Таким чином, Громадська організація «Сєвєродонецька міська рада воїнів-інтернаціоналістів» української спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів) має статус місцевої ветеранської організації, на яку поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому має право на пільги, передбачені зазначеним Законом, зокрема, ч. 2 ст. 20, якою Громадську організацію звільнено від плати за користування комунальними послугами, до яких п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» віднесено постачання теплової енергії.

Згідно з п.п. «б» п. 4 ст. 89 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, державні програми соціального захисту, зокрема, додаткові виплати населенню на покриття витрат з оплати житлово-комунальних послуг (житлові субсидії населенню), пільги окремим категоріям громадян, що надаються: ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України № 94 від 16.02.1994 (із змінами, внесеними згідно з Постановами Кабінету Міністрів України у 1994, 2003, 2005, 2006, 2007, 2009 роках) «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що витрати державних органів, органів місцевого і регіонального самоврядування, підприємств, установ і організацій (далі організації), пов`язані з наданням пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», покриваються місцевими фінансовими органами на підставі розрахунків, поданих організаціями, шляхом перерахування коштів на їх рахунки в установах банків.

Пільги, передбачені зазначеним Законом, надаються організаціями за рахунок власних коштів з наступним відшкодуванням їх з бюджету за встановленими нормами у погоджені з фінансовими органами терміни.

Відшкодування організаціям витрат, пов`язаних з наданням пільг, фінансові органи провадять за рахунок коштів місцевих бюджетів на підставі перевірених ними розрахунків, поданих організаціями.

Організації в установленому порядку подають фінансовому органу за місцем їх знаходження платіжне доручення на погоджену загальну суму витрат у чотирьох примірниках. Перший примірник доручення підписується керівником або заступником і головним бухгалтером фінансового органу і скріплюється печаткою. Три примірники доручення подаються в установу банку.

Четвертий примірник платіжного доручення і розрахунок до нього залишаються у фінансовому органі, який веде облік відшкодування зазначених витрат. Видатки, пов`язані з наданням пільг, відображаються в обліку виконання місцевого бюджету у розділі 207 параграфа 11 «Пільги учасникам війни» Класифікації доходів і видатків державного і місцевих бюджетів.

Таким чином, враховуючи аналіз наведених вище норм, можна дійти висновку, що відповідач в силу ст. 20 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має пільги зі сплати комунальних послуг, зокрема, за теплову енергію, та законодавцем встановлено певний механізм компенсації пов`язаних з наданням пільг витрат відповідним організаціям, що надають комунальні послуги. Зокрема такі організації, що надають комунальні послуги надають відповідні розрахунки місцевим фінансовим органам для наступного відшкодування коштів із місцевого бюджету.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача з відповідними розрахунками до місцевих фінансових органів про відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг відповідачу щодо користування останнім тепловою енергією за період з 01.11.2018 по 31.01.2020.

Суд також враховує, що відповідач зобов`язаний оплачувати поставлену позивачем теплову енергію спожиту понад середніх норм споживання, як зазначено у ст. 20 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Із наявного у позовній заяві розрахунку боргу за спожиту відповідачем теплову енергію не вбачається, що позивачем було враховано спеціальний статус відповідача при здійсненні нарахувань за надане тепло у спірному періоді.

Крім того, позивач у позові посилається на укладений з відповідачем Договір про постачання теплової енергії в гарячій воді №486 01.01.2007, але надані до позову рахунки №6742 за грудень 2019 року на суму 13138,37 грн (надання послуг з постачання теплової енергії за період з 05.11.2019 по 31.12.2019) та №6742 за січень 2020 року на суму 4937,99 грн (надання послуг з постачання теплової енергії за період з 26.11.2019 по 31.12.2019) на загальну суму 18076,36 грн, мають посилання на інший Договір № 6742 від 19.12.20219 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

У зв`язку з зазначеним, у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі з віднесенням судових витрат, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, на позивача.

Керуючись п.2 ч. 1 ст. 129, ст.ст. 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.01.2022.

Суддя Олена ФОНОВА