ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2022 р. Справа №914/2225/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Кордюк Г.Т.

суддів Плотніцького Б.Д.

Скрипчук О.С.

при секретарі судового засідання Матіїшин Х.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Шляхове ремонтно-будівельне управління №88», б/н від 25.06.2021 (вх. №01-05/2233/21 від 01.07.2021) та апеляційну скаргу Малого приватного підприємства «НАРА», б/н від 22.07.2021 (вх. № 01-05/2529/21 від 26.07.2021)

на рішення Господарського суду Львівської області від 26.05.2021 (повне рішення складено 07.06.2021)

у справі №914/2225/20 (суддя Фартушок Т.Б.)

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю «Шляхове ремонтно-будівельне управління №88», Львівська область, Самбірський район, м.Самбір;

до відповідача: Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Львів;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Мале приватне підприємство «НАРА», Львівська область, Бродівський район, с.Гаї;

про: визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.06.2020р. №63/51-р/к у справі №63/1-01-84-2019 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів» в частині, що стосується позивача,

за участю представників від:

позивача не з`явився,

відповідача Оленюк С.Л.

третьої особи Оприско М.В.

ВСТАНОВИВ:

31.08.2020 у Господарський суд Львівської області звернулось Товариство з додатковою відповідальністю «Шляхове ремонтно-будівельне управління №88» (далі по тексту ТДВ «ШРБУ-88») з позовом до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення АМК №63/51-р/к від 11.06.2020 в справі №63/1-01-84-2019 у частині визнання дій ТДВ «ШРБУ-88» щодо узгодження своєї поведінки під час участі в чотирьох закупівлях (ідентифікатори закупівель: №UA-2018-09-25-001652-b, №UA-2018-10-10-000816-с, №UA-2018-10-12-001184-b, №UA-2019-02-28-001485-b) такими, що порушують законодавство про захист економічної конкуренції, оскільки вчинені у вигляді антиконкурентних узгоджених дій та спрямовані на спотворення результатів торгів, а також в частині накладення на ТДВ «ШРБУ-88» штрафу за кожне порушення на загальну суму 272 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що дії відповідача та його посадових осіб щодо розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції на підставі подання без наявності на це відповідних підстав та доказів є неправомірними, оскільки сам факт участі двох однакових суб`єктів господарювання в декількох процедурах електронних торгів, не свідчить про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Окрім того, на думку позивача, спірне рішення територіального відділення АМК є недійсним, оскільки при розгляді справи №63/1-01-84-2019 відповідач не врахував, що:

1)одночасна участь ТДВ «ШРБУ-88» та МПП «НАРА» у 4 публічних закупівлях із 12 здійснених не може бути свідчення антиконкурентної поведінки та узгодженості дій, які спотворюють результати торгів та порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

2)наявність між ТДВ «ШРБУ-88» та МПП «НАРА» господарських відносин у вигляді фінансових розрахунків за виконані роботи, оренди спецтехніки, надання позики та листування засобами електронного зв`язку, не стосуються предмета доказування та являються проявом звичайного економічно-ділового обороту між контрагентами, які здійснюють подібний вид господарської діяльності, а не належним доказом узгодженості їх дій;

3)висновок, який викладений у оскаржуваному рішенні, щодо пов`язаності ТДВ «ШРБУ-88» та МПП «НАРА» відносинами контролю через наявність родинних зв`язків їх засновників не свідчить про безпосередній вплив на діяльність цих юридичних осіб, оскільки не узгоджується з приписами п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» у якій дано визначення поняттю пов`язана особа;

4)схожість документів, які подавались ТДВ «ШРБУ-88» та МПП «НАРА» на участь торгах свідчить не про узгодженість дій контрагентів, а випадковий збіг у вигляді використання єдиних загальнодоступних джерел, як-от: Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Кабінету безкоштовних електронних сервісів, з яких інформація про різних суб`єктів компілюється у за однаковій формі;

5)засвідчення статутних документів ТДВ «ШРБУ-88» та МПП «НАРА» одним і тим самим нотаріусом зумовлене проживанням директорів цих суб`єктів окрузі цього нотаріуса, а не узгодженістю дій;

6)надання ТДВ «ШРБУ-88» та МПП «НАРА» банківських гарантів в одній і тій самій банківській установі зумовлено економічно привабливими чинниками, які не пов`язані з наявністю чи відсутністю узгоджених антиконкурентних дій;

7)спірні публічні закупівлі ніким не оскаржувались та є чинними;

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.09.2020 до участі в справі №914/2225/20 залучено Мале приватне підприємство «НАРА» (далі по тексту МПП «НАРА») в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача з тих підстав, що згідно зі спірним рішенням вказане підприємство так як і позивач також притягнуто до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 26.05.2021 у справі №914/2225/20 у задоволенні вищезазначеного позову відмовлено, оскільки встановлено, що між позивачем та третьою особою вчинено порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.06.2020р. №63/51-р/к у справі №63/1-01-84-2019 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів" є законним і обґрунтованим. Зазначає, що в позові здійснюється фрагментація доказів у справі з метою їх представлення відірвано один від одного, натомість, сукупність виявлених особливостей у двох суб`єктів господарювання відразу свідчить про узгодження поведінки учасниками. При цьому суд звертає на те, що предметом доказування порушення, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є наявність координації поведінки, яка в тому числі може відбуватись між підприємствами, які мають сталі господарські відносини, наявність яких хоча і не заборонена законодавством, проте сприяє антиконкурентним домовленостям з огляду на тривалу попередню співпрацю та зацікавленість в нарощувані господарських відносин. Характер, сфера та час встановлених судом відносин позивача та третьої особи підтверджує висновок відповідача в оскаржуваному рішенні про поєднання інтересів учасників, що усуває непевність, а відтак усувається конкуренція між ними.

Не погодившись з вказаним рішенням позивач та третя особа звернулись до Західного апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами в яких простять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційних скарг зазначають, що:

1)перебування позивача та третьої особи у фінансових та господарських відносинах не суперечить приписам чинного законодавства України та не є свідченням узгодженості дій між зазначеними особами. Крім цього, наявність певних господарських правовідносин між двома юридичними особами не свідчить про відсутність між ними конкуренції та про безумовну єдність їх інтересів.

2)відповідач у своєму рішенні неповно з`ясував обставини надання фінансової допомоги позивачем та третьою особою та не довів належними доказами, що це була безпроцентна позика, а тому його висновок про недоцільність надання цієї позики і, як наслідок, створення умов для узгодженої поведінки є невідповідним. Вказує на те, що суд не врахував висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.05.2018 у справі №917/1424/17, від 08.05.2019 у справі №910/9971/17.

3)перебування осіб у фінансових відносинах не суперечить приписам чинного законодавства України та не є свідченням узгодженості дій між ними;

4)територіальне відділення АМК у Рішенні не встановило, що електронне листування якимось чином стосувалося торгів, у котрих сторони брали участь. Водночас заголовки листів в основному свідчать про обмін між МПП «НАРА» та ТДВ «ШРБУ-88» документами та іншою інформацією, що стосується укладених між сторонами договорів;

5)сам по собі факт пов`язаності осіб, які беруть участь у торгах, не є беззаперечним доказом вчинення антиконкурентних узгоджених дій. Вказують, що у матеріалах справи знаходиться нотаріально посвідчена заява від 10.08.2020 ОСОБА_1 , в котрій він зазначає, що із своєю дружиною ОСОБА_2 з грудня 2017 року по даний час не проживає, спільне господарство не веде, подружніх відносин не підтримує. Жодних розмов за вказаний період між ним та ОСОБА_2 стосовно господарської діяльності ПП "НАРА" та ТзОВ "ШРБУ-88" не відбувалося. Крім цього, обставини того, що ОСОБА_1 припинив спільне проживання з ОСОБА_2 і з грудня 2017 року переїхав для проживання в інший населений пункт м. Радивилів Рівненської області підтверджується довідкою про склад сім`ї або фактичне проживання осіб від 22.07.2020 року № 565/01.10-36, виданою ЦНАП Радивилівської міської ради Радивилівського району Рівненської області та Довідкою про проживання особи за місцем фактичного проживання від 22.07.2020 № 22/07. За таких обставин відсутній факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 та ведення з нею спільного господарства. Вказує на те, що суд не врахував висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.10.2019 у справі №910/10384/17.

6)з листів ГУ ДФС України у Львівській області від 19.07.2019 та від 24.07.2019 вбачається, що ОСОБА_3 прийнятий у ТДВ "ШРБУ-88" за сумісництвом на посаду інженера з охорони праці лише 27.12.2018, а ОСОБА_4 прийнята на посаду завідуючої лабораторії лише 14.01.2019, тобто після того, як Закупівлі №1, №2 та №3 відбулися (12.10.2018, 29.10.2018 та 01.11.2018 відповідно). Відтак висновок територіального відділення АМК про пов`язаність МПП "НАРА" та ТДВ "ШРБУ-88" через працівників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час трьох закупівель є необґрунтованим. Що ж до спільного працівника (водія) ОСОБА_5 , то посада водія не передбачає доступу ані до комерційної таємниці товариств, ані до складання тендерних пропозицій. А тому висновок щодо узгодження поведінки через вказаного працівника не є свідченням спільності інтересів та узгодженості поведінки МПП "НАРА" та ТДВ "ШРБУ-88".

8)найменування програми, за допомогою котрої були створені файли учасників (ScanLitever1.0) та її версії (1.4 (Akrobat 5.х)), не є свідченням того, що МПП "НАРА" та ТДВ "ШРБУ-88" вчинялися узгоджені антиконкурентні дії, оскільки вказана програма є загальнодоступною та призначена для сканування документів і дозволяє зберігати файли в форматах PDF та JPG. Можливість використання цієї програми лише однією особою не доведена територіальним відділенням АМК. Найменування автора файлу (ScanLitever1.0) теж не дозволяє встановити, що файли МПП "НАРА" та ТДВ "ШРБУ-88" були створені одним і тим же автором, оскільки це найменування не є індивідуальним та, за замовчуванням, стоїть на програмі ScanLitever1.0.

9)крім того, суди попередніх інстанції зазначили, що з матеріалів справи, зокрема листа ТОВ «Держзакупівлі. Онлайн» №111019-в від 11.10.2019р. та листа ДП "ПРОЗОРРО" від 22.07.2019 № 206/2159/03, вбачається, що МПП "НАРА" та ТДВ "ШРБУ-88" подавали заявки на участь у закупівлях №№ 1-4 з різних ІР-адрес, у різний час, з різних електронних скриньок. Вхід в аукціон при проведенні спірних закупівель теж відбувався із різних ІР-адрес. Також цими відповідями підтверджено, що відповідальними особами від учасників були зазначені різні особи, з різними номерами телефонів, різними логінами та адресами електронної пошти. Вказує на те, що судом першої інстанції не враховано висновок викладений у постановах Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №914/968/18, від 11.02.2020 у справі №914/1144/18.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач погоджується з висновками місцевого господарського суду, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення місцевого господарського суду без змін. Доводи відзиву на апеляційну скаргу аналогічні висновкам місцевого господарського суду, що викладені у оскаржуваному рішенні.

У судове засідання 17.01.2022 з`явився представник відповідача та третьої особи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №650 згідно якого ухвала суду від 13.12.2021 про відкладення розгляду справи вручена 22.12.2021. З огляду на належне повідомлення позивача суд ухвалив у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України здійснювати розгляд справи без участі його представника.

Представник третьої особи підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове про задоволення позову. Окрім того представником третьої особи 17.01.2022 заявлено клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення іншої господарської справи за №914/2130/20 в межах якої оскаржується те саме рішення відділення АМК, що і в даній справі, однак іншим позивачем МПП «НАРА», а не ТДВ «ШРБУ-88, як у даній справі.

Однак виходячи з п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України судом відмовлено в задоволенні даного клопотання, оскільки не встановлено об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи за №914/2130/20 так як зібрані докази в даній справі дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Представником третьої особи в судовому засіданні заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості подати додаткові докази.

Клопотання судом відхилено з огляду на положення ч. 3 ст. 269 ГПК України за змістом якої докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти апеляційних скарг позивача та третьої особи та просив апеляційні скарги залишити без задоволення, рішення місцевого господарського суду без змін.

Згідно з ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши представника відповідача та третьої особи, дослідивши доводи і заперечення наведені в апеляційних скаргах та у відзиві, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню.

Згідно зі встановленими судом першої інстанції та неоспореними обставинами, а також обставини, встановленими судом апеляційної інстанції, і визначеними відповідно до них правовідносини вбачається, що відповідачем 24.10.2019 видано розпорядження №63/95-рп/к "Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції", яким він розпочав розгляд справи за ознаками вчинення МПП "НАРА" та ТДВ "ШРБУ-88" порушень законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій шляхом спотворення результатів торгів при підготовці та участі у процедурі електронних торгів за предметами Закупівлі №1, Закупівлі №2, Закупівлі №3 та Закупівлі №4.

В подальшому адміністративна колегія Західного міжобласного територіального відділення АМКУ 11.06.2020 прийняла рішення №63/51-р/к у справі №63/1-01-84-2019 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції щодо МПП "НАРА", яким, зокрема, визнано дії МПП "НАРА" та ТДВ "ШРБУ-88" щодо узгодження своєї поведінки під час участі в закупівлях (ідентифікатори закупівель: №UA-2018-09-25-001652-b, №UA-2018-10-10-000816-с, №UA-2018-10-12-001184-b, №UA-2019-02-28-001485-b) такими, що порушують законодавство про захист економічної конкуренції, оскільки вчинені у вигляді антиконкурентних узгоджених дій та спрямовані на спотворення результатів торгів, а також накладено на МПП "НАРА" штраф за кожне порушення на загальну суму 272 000,00 грн.

Зі змісту рішення вбачається, що ТДВ "ШРБУ-88" та МПП "НАРА" взяли участь у процедурах електронних торгів на закупівлю:

1)"(45233142-6 Ремонт доріг) - Поточний дрібний ремонт автомобільної дороги загального користування місцевого значення С141904 Турка-Ільник на ділянці км 0+000 - км 13+700 Турківського району Львівської області" у процедурі електронних торгів, що проводились Службою автомобільних доріг у Львівській області (ідентифікатор закупівлі №UA-2018-09-25-001652-b). Відповідно до протоколу розгляду пропозицій конкурсних торгів найбільш економічно вигідною визнано пропозицію ТДВ "ШРБУ-88" з ціновою пропозицією 3 100 030,00 грн з ПДВ та підписано договір від 06.11.2018 №213-11/18;

2)"Поточний ремонт дороги по вул. Сокальська, м. Червоноград, Львівської обл." у процедурі електронних торгів, що проводились Комунальним підприємством "Комунальник" (ідентифікатор закупівлі №UA-2018-10-10-000816-с). Відповідно до протоколу розгляду пропозицій конкурсних торгів найбільш економічно вигідною визнано пропозицію МПП "НАРА" з ціновою пропозицією - 866 928,00 грн з ПДВ та підписано договір від 13.11.2018 №13/11/18;

3)"Капітальний ремонт вулиці Садова на ділянці від автомобільної дороги Західний обхід м. Львова км 11+515 до автомобільної дороги Львів-Пустомити-Меденичі км 9+240 в с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області" у процедурі електронних торгів, що проводились Сокільницькою сільською радою Львівської області (ідентифікатор закупівлі №UA-2018-10-12-001184-b). Відповідно до протоколу розгляду пропозицій конкурсних торгів Учасників тендерні пропозиції МПП "НАРА" та ТДВ "ШРБУ-88" були відхилені, оскільки не відповідали вимогам тендерної документації;

4)"(45233142-6 Ремонт доріг) - Поточний дрібний ремонт автомобільних доріг загального користування місцевого значення Дрогобицького, Старосамбірського та Турківського районів Львівської області" у процедурі електронних торгів, що проводились Департаментом дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації (ідентифікатор закупівлі №UA-2019-02-28-001485-b). Відповідно до протоколу від 16.05.2019 №84 процедура закупівлі №4 була скасована, оскільки скорочено видатки замовника на здійснення закупівлі №4.

Зокрема, при розгляді справи №63/1-01-84-2019 відділенням АМКУ було встановлено такі обставини:

1)протягом 2018-2019 років МПП "НАРА" перераховувало та отримувало кошти від ТДВ "ШРБУ-88" за ремонт адмінбудівель, за щебеневу піщану суміш, за послуги автомобіля, за асфальтобетон та інше сукупно на суму 5 389 503, 78 грн. Зазначене, на думку відповідача, свідчить, що вказані підприємства перебувають у господарських відносинах та працюють на засадах довіри одне до одного, оплачуючи за різні види послуг та товари авансовими платежами, що створює умови для узгодженої поведінки;

2)між МПП "НАРА" та ТДВ "ШРБУ-88" здійснювалося надання поворотної фінансової допомоги, що, на думку відповідача, свідчить про єдність економічних інтересів вказаних підприємств та створює умови для узгодженої поведінки;

3)19.10.2010 зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 (засновник ТДВ ШРБУ-88) та ОСОБА_1 (директор МПП НАРА), а тому вказані підприємства пов`язані відносинами контролю і внаслідок єдності інтересів не можуть повноцінно конкурувати під час торгів;

4)встановлено пов`язаність між собою МПП "НАРА" та ТДВ "ШРБУ-88" через фізичних осіб, які протягом здійснення господарської діяльності вказаних підприємств були їх засновниками та працівниками;

5)між електронними поштовими скриньками МПП "НАРА" та ТДВ "ШРБУ-88" неодноразово проводилося листування протягом 2018-2019 років;

6)МПП "НАРА" та ТДВ "ШРБУ-88" подали низку документів для участі у вказаних вище закупівлях у однаковому форматі;

7)МПП "НАРА" та ТДВ "ШРБУ-88" подали низку подібних за змістом і формою документів у Закупівлях №№ 1-4 (однакові відступи, вирівнювання, виділення), незважаючи на те, що зазначені довідки подавалися у довільній формі;

8)МПП "НАРА" та ТДВ "ШРБУ-88" надали у вказаних закупівлях статутні документи, завірені одним і тим же нотаріусом - Матіяш Галиною Петрівною;

9)МПП "НАРА" та ТДВ "ШРБУ-88" у вказаних закупівлях надали Банківські гарантії, отримані в одному і тому ж АТ КБ "Глобус Банк" (м. Київ);

10)під час проведення аналізу пропозицій конкурсних торгів учасників закупівель було виявлено низку договорів щодо оренди транспортних засобів і механізмів між МПП "НАРА" та ТДВ "ШРБУ-88";

11)МПП "НАРА" та ТДВ "ШРБУ-88" у складі своїх пропозицій конкурсних торгів надали кошторисні розрахунки з інших закупівель, для підтвердження досвіду виконання аналогічних робіт, що розроблені в одному і тому ж комплексі АВК-5 та формі №КБ-2в;

12)під час проведення аукціонів у закупівлях №№1-3 учасники не скористалися пропозицією замовника щодо зниження ціни;

13)МПП "НАРА" та ТДВ "ШРБУ-88" пов`язані особи через засновника та спільних працівників. Зокрема, засновник МПП "НАРА" ОСОБА_3 працює інженером з охорони праці у ТОВ "ШРБУ-88"; головний інженер МПП "НАРА" ОСОБА_4 працює за сумісництвом на посаді завідувача лабораторії у ТОВ "ШРБУ-88". Також підприємства вказали спільного працівника (водія) ОСОБА_5 .

Наведені обставини стали підставою для прийняття відповідачем зазначеного вище рішення, оскільки, на його думку, вищенаведене свідчить, що суб`єкти господарювання обмінювалися інформацією та координували свою поведінку, оскільки в їх діях вбачається чіткий та закономірний алгоритм поведінки, який полягає у наявності тісного взаємозв`язку у відповідних осіб та спрямованості дій на викривлення прозорого конкурентного відбору.

Отже, причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження від 24.10.2019 № 63/95-рп/к про початок розгляду справи, визнання недійсним рішення територіального відділення АМК №63/51-р/к від 11.06.2020.

У постановах Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №914/968/18, від 11.02.2020 у справі №914/1144/18, на які покликаються апелянти, зазначено, що суди попередніх інстанції

вдалися до дослідження рішення АМК на предмет його відповідності приписам частини третьої статті 6 Закону № 2210 а не за пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210, як це кваліфіковано територіальним відділенням АМК.

Натомість зі змісту оскаржуваного рішення територіального відділення АМК, вбачається, що згідно з останніми дії позивачів кваліфіковано за ознаками п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон №2210). З цього, зокрема, виходить суд апеляційної інстанції у розгляді даної справи. З огляду на це необгрунтованими є посилання апелянтів на постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №914/968/18, від 11.02.2020 у справі №914/1144/18.

Відповідно до приписів Закону №2210:

-економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку (абзац другий статті 1);

-контроль - вирішальний вплив однієї чи декількох пов`язаних юридичних та/або фізичних осіб на господарську діяльність суб`єкта господарювання чи його частини, який здійснюється безпосередньо або через інших осіб, зокрема завдяки: праву володіння чи користування всіма активами чи їх значною частиною; праву, яке забезпечує вирішальний вплив на формування складу, результати голосування та рішення органів управління суб`єкта господарювання; укладенню договорів і контрактів, які дають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов`язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління суб`єкта господарювання; заміщенню посади керівника, заступника керівника спостережної ради, правління, іншого наглядового чи виконавчого органу суб`єкта господарювання особою, яка вже обіймає одну чи кілька із зазначених посад в інших суб`єктах господарювання; обійманню більше половини посад членів спостережної ради, правління, інших наглядових чи виконавчих органів суб`єкта господарювання особами, які вже обіймають одну чи кілька із зазначених посад в іншому суб`єкті господарювання. Пов`язаними особами є юридичні та/або фізичні особи, які спільно або узгоджено здійснюють господарську діяльність, у тому числі спільно або узгоджено чинять вплив на господарську діяльність суб`єкта господарювання. Зокрема, пов`язаними фізичними особами вважаються такі, які є подружжям, батьками та дітьми, братами та (або) сестрами;

-узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання; особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій (абзац перший частини першої і частина друга статті 5);

-антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції (частина перша статті 6);

-антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів (пункт 4 частини другої статті 6);

-порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії (пункт 1 статті 50);

-порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом (стаття 51);

-за порушення, передбачені, зокрема, пунктом 1 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі, встановленому частиною другою статті 52 Закону №2210.

За приписами статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються названим Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства (частини перша і друга статті 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Водночас згідно з частиною другою статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» до повноважень саме Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема: прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Частиною першою статті 59 Закону № 2210 встановлено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим фактичне настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.

Недосягнення суб`єктами господарювання мети, з якою вони узгоджують власну конкурентну поведінку, з причин та обставин, що не залежать від їх волі, не є підставою для встановлення відсутності правопорушення, передбаченого статтею 6 Закону.

Таким чином, у розгляді справ про оскарження рішень АМК щодо визнання дій суб`єктів господарювання антиконкурентними узгодженими для кваліфікації цих дій не є обов`язковою умовою наявність негативних наслідків таких дій у вигляді завдання збитків, порушень прав та охоронюваних законом інтересів інших господарюючих суб`єктів чи споживачів, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію.

Отже, для визнання органом АМК порушення законодавства про захист економічної конкуренції вчиненим достатнім є встановлення й доведення наявності наміру суб`єктів господарювання погодити (скоординувати) власну конкурентну поведінку, зокрема шляхом обміну інформацією під час підготовки тендерної документації, що разом з тим призводить або може призвести до переваги одного з учасників під час конкурентного відбору з метою визначення переможця процедури закупівлі.

Негативним наслідком при цьому є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами).

Узгоджена поведінка учасників торгів не відповідає суті конкурсу.

Змагальність під час торгів забезпечується таємністю інформації. З огляду на зміст статей 1, 5, 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" змагальність учасників процедури закупівлі передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з них, обов`язок готувати свої пропозиції окремо, без обміну інформацією.

Близька за змістом правова позиція висловлена у низці постанов Верховного Суду, в тому числі в постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №916/3214/17, від 04.12.2018 у справі № 914/1912/17, від 18.12.2018 у справі № 922/5617/15, від 20.11.2018 у справі № 910/1339/18, і підстави для відступу від неї відсутні.

Змагання при проведенні торгів забезпечується таємністю інформації, а змагальність учасників процедури закупівлі з огляду на приписи статей 1, 5, 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з учасників та їх обов`язок готувати свої пропозиції конкурсних торгів окремо, без обміну інформацією. У цьому випадку негативним наслідком є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами).

При цьому під час вирішення справ щодо визнання недійсними рішень АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, за антиконкурентні узгодженні дії, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення штрафу належить здійснювати оцінку обставин справи та доказів за своїм внутрішнім переконанням в порядку частини другої статті 86 ГПК України, зокрема, досліджувати також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у справі у їх сукупності.

Закон України "Про захист економічної конкуренції" не ставить застосування передбачених ним наслідків узгоджених антиконкурентних дій у залежність від «спільної домовленості разом брати участь у торгах з метою усунення конкуренції». Така «домовленість» навряд чи може мати своє матеріальне втілення у вигляді письмових угод чи інших документів. А тому питання про наявність/відсутність узгоджених антиконкурентних дій має досліджуватися судами виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вирогідність і взаємозв`язок, у відповідності до статті 86 ГПК України.

Близький за змістом висновок викладено Верховним Судом у постановах від 07.11.2019 у справі № 914/1696/18, від 13.08.2019 у справі № 916/2670/18, від 05.08.2019 у справі № 922/2513/18 та в ухвалі Верховного Суду від 21.05.2020 у справі № 923/330/19, від 28.05.2020 у справі №910/7490/19.

Із внесенням 17.10.2019 змін до ГПК України його статтю 79 викладено у новій редакції, чим фактично впроваджено у господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї їх кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Іншими словами, тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

З огляду на зазначене вище, аналізуючи доводи апелянтів, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Щодо посилань апелянтів на порушення відповідачем норм процесуального права щодо ненадання для ознайомлення матеріалів справи №63/1-01-84-2019 та відхилення клопотання про відкладення розгляду вказаної справи місцевим господарським судом правильно зазначено, що у відповідності до п. 26 Правил розгляду заяв і справ про захист економічної конкуренції затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994р. №5 (надалі Правила) копії подання з попереднім висновками (або витяги з нього, що не містять інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим, головою відділення інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які беруть участь у справі, або перешкодити подальшому розгляду справи) не пізніше ніж за десять днів до прийняття рішення у справі надсилаються сторонам та третім особам.

За приписами пунктів 23 та 32 Правил, службовцями Комітету, відділення, яким доручено збирання та аналіз доказів, проводяться дії, направлені на всебічне, повне і об`єктивне з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін; у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Антимонопольного комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення. Антимонопольний комітет у розгляді кожної справи має дотримуватись обов`язку всебічного, повного і об`єктивного з`ясування дійсних обставин справи на підставі належних доказів, шляхом їх аналізу та лише за наслідками такого аналізу приймати відповідне рішення щодо порушення суб`єктом господарювання вимог антиконкурентного законодавства та відповідно покладення на такого суб`єкта відповідальності.

З урахуванням приписів пункту 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», частини першої статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" та Правил, для визнання Антимонопольним комітетом порушення законодавства про захист економічної конкуренції для кваліфікації дій (бездіяльності) суб`єктів господарювання на ринку товарів як антиконкурентних узгоджених дій, таке порушення має бути установлено за результатами повного, всебічного і об`єктивного з`ясування дійсних обставин справи та на підставі належних доказів. При цьому, висновок Антимонопольного комітету має ґрунтуватися на результатах дослідження усієї сукупності факторів, що об`єктивно (незалежно від суб`єкта господарювання) впливають на його поведінку у спірних відносинах, а не бути наслідком обмеженого кола факторів.

Відповідно до приписів статті 41 Закону України «Про захист економічної конкуренції» доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі. Збір доказів здійснюється АМК, його територіальними відділеннями незалежно від місцезнаходження доказів. Особи, які беруть участь у справі, мають право надавати докази та доводити їх достовірність (об`єктивність).

Разом з тим органи АМК самостійно визначають джерела та засоби, які є необхідними для повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, та які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення

Відповідно до статті 40 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особи, які беруть (брали) участь у справі, мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи (крім інформації з обмеженим доступом, а також інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які беруть (брали) участь у справі, або перешкодити подальшому розгляду справи); наводити докази, подавати клопотання, усні й письмові пояснення (заперечення), пропозиції щодо питань, які виносяться на експертизу; одержувати копії рішень у справі (витяги з них, крім інформації з обмеженим доступом, а також інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі); оскаржувати рішення в порядку, визначеному законом.

В той же час, матеріалами справи підтверджується факт надіслання відповідачем подання з попереднім висновками з дотриманням вказаного десятиденного строку.

Апелянти вказують на те, що здійснення розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції на підставі подання без наявності на це відповідних підстав та доказів є неправомірними, однак в суді першої інстанції ними не подано доказів звернення до відповідача до дати проведення розгляду справи №63/1-01-84-2019 (11.06.2020), як і не доведено подання відповідачу доказів, якими вони обґрунтовують незаконність і необґрунтованість оскаржуваного рішення. Такі обґрунтування відсутні також і в апеляційних скаргах. З огляду на це апеляційний господарський суд оцінює ці доводи як бездоказові, а тому відхиляє їх.

Крім цього, з врахуванням наведеного та того, що апелянтами не було надано заперечень на подання №63-03/71п від 24.04.2020 з попередніми висновками у справі №63/1-01-84-2019, місцевим господарським судом правильно зазначено про відсутність правових підстав до прийняття до уваги додаткових пояснень та доказів апелянтів, які не були ним заявлені при розгляді Адміністративною колегією Відповідача справи №63/1-01-84-2019.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.11.2020р. у справі №910/12487/18, від 15.12.2020р. у справі №918/390/20 та від 13.04.2021р. у справі №921/120/20.

Судами також встановлено, що пунктами 12-23 оскаржуваного рішення на підставі зробленого в ньому аналізу дій учасників під час проведення чотирьох закупівель встановлено наявність сталих господарських відносин між МПП «НАРА» та ТзДВ «ШРБУ №88», а саме перерахунки та господарські відносини між МПП «НАРА» та ТзДВ «ШРБУ №88» на підставі укладених між ними правочинів, за якими МПП «НАРА» отримало від ТзДВ «ШРБУ №88» кошти в розмірі 5 389 503,78грн., надання МПП «НАРА» ТзДВ «ШРБУ №88» поворотних фінансових допомог.

Наявність господарських правовідносин між позивачем та третьою особою ними не заперечувалась, проте апелянти відзначають, що такі господарські відносини зумовлені принципом вільного підприємництва та свободи договірних відносин, а не наявністю антиконкурентних узгоджених дій між ними. Разом з тим, слід звернути увагу, що діяльність у сфері позик згідно сфер економічної діяльності МПП «НАРА» ТзДВ «ШРБУ №88» не є їх основною діяльністю, що вбачається з статутних документів. Окрім того, апелянтами на підтвердження своїх доказів не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що поворотні фінансові допомоги здійснювались не тільки між ними, а й з іншими суб`єктами господарювання.

Пунктами 24-29 оскаржуваного рішення встановлено пов`язаність МПП «НАРА» та ТзДВ «ШРБУ №88» через їх засновників, керівників та спільних працівників.

Подані апелянтами докази не спростовують встановлених в оскаржуваному рішенні обставин, оскільки такі не спростовують обізнаність керівників юридичних осіб із поданням конкурсних пропозицій, що, в силу встановлених оскаржуваним рішенням обставин, може призвести до узгодження такими юридичними особами своєї поведінки під час підготовки та участі в торгах.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.03.2018р. у справі №913/52/17, від 26.09.2019р. у справі №914/1435/18 та від 30.09.2019р. у справі №914/10/18.

Пунктами 30-31 оскаржуваного рішення встановлено наявність значного обсягу листування між апелянтами.

Однак твердження апелянтів про те, що ця обставина не стосуються предмета доказування та являється проявом звичайного економічно-ділового обороту між контрагентами, які здійснюють подібний вид господарської діяльності, а не належним доказом узгодженості їх дій, відхиляються апеляційним господарським судом, з тих підстав, що ці доводи не спростовують встановленого оскаржуваним рішенням факту.

Пунктами 32-34 оскаржуваного рішення встановлено особливості документів, завантажених у чотирьох спірних закупівлях, а саме те, що апелянти подали низку документів у цих закупівлях в однаковому форматі.

Судами встановлено, що файли учасників були створені одним автором ScanLitever.1.0 за допомогою однієї і тієї ж моделі сканера ScanLitever.1.0 виробника ScanLitever.1.0, за допомогою однієї програми Akrobat 5.х версія 1.4.

Викладені апелянтами доводи про те, що створення таких документів зумовлене зручністю програмного забезпечення не спростовує викладені в оскаржуваному рішенні висновки відповідача щодо однаковості програмного забезпечення, обладнання та найменування автора документів.

Не спростовуються наведеними апелянтами доводами та не підтверджується жодними доказами також і викладені в пунктах 35-38 оскаржуваного рішення висновки відповідача щодо подання засвідчених статутних документів, банківських гарантій та подібності в оформленні поданих документів.

Аналогічної правової позиції в подібних правовідносинах викладено, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.11.2018р. у справі №914/143/18 та від 16.01.2020р. у справі №916/795/19.

Пунктами 39-43 оскаржуваного рішення встановлено схожість поданих апелянтами документів, а також використання ними орендованого один в одного обладнання і механізмів для участі у закупівлях.

Апелянти, надаючи один одному в оренду транспортні засоби, механізми і обладнання, забезпечували один одного матеріально-технічною базою, яка необхідна для виконання робіт за закупівлями. Однак зважаючи на звичаї ділового обороту за умови ринкової конкуренції, ці обставини навпаки свідчать про узгодженість, а не конкурентність дій між цими суб`єктами господарювання.

Тому суд апеляційної інстанції відхиляє покликання апелянтів на висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.10.2019 у справі №910/10384/17 в якій вказано, що АМК не досліджено чи мала місце фактична відсутність конкурсу/конкуренції внаслідок узгодження учасниками аукціонів відповідної поведінки. Тобто обставини в справі на які покликаються апелянти та обставини даної справи різняться.

Пунктами 39-43 оскаржуваного рішення також встановлено, що ТзДВ «ШРБУ №88» для участі в різних торгах використовувало програму АВК-5 для розрахунку власних кошторисів, яка офіційно була придбаний МПП «НАРА». Наведені апелянтами доводи не спростовують викладених в рішенні висновків, оскільки ними не доведено належними засобами доказування наявності у нього станом на час проведення закупівель іншого (відмінного) програмного забезпечення АВК-5, яке ним придбано в мережі Інтернет чи у розробника такого програмного забезпечення.

У пунктах 51-65 оскаржуваного рішення на підставі аналізу цінової поведінки МПП «НАРА» та ТзДВ «ШРБУ №88» та розрахунку цінової пропозиції відповідачем зроблено висновок про обмін інформацією та попередню домовленість щодо визначення ціни між ними.

А тому суд апеляційної інстанції відхиляє покликання апелянтів на постанови Верховного Суду від 29.05.2018 у справі №917/1424/17, від 08.05.2019 у справі №910/9971/17, оскільки у цих справах відділенням АМК не здійснено комплексного економічного аналізу щодо механізму формування цінових пропозицій учасниками з якого вбачалася б наявність відхилення від встановлених законом вимог, спотворення результатів торгів та завищення вартості товарів, натомість в даній справі місцевий господарський суд врахував, що відповідач такий аналіз здійснив та підтвердив належними та допустимими доказами.

В пунктах 60-65 рішення зазначається, що у своїх конкурсних пропозиціях ТзДВ «ШРБУ №88» та МПП «НАРА» розробляли однакові за назвами документи, яким було присвоєно однакові порядкові номери (колонтитули) на одному і тому ж програмному комплексі АВК-5 в редакції 3.2.2 з послідовними номерами. Так, поданий ТзДВ «ШРБУ №88» локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-4 має номер 2-1-4 185 ДЦ ЛС1, а поданий МПП «НАРА» - 2-1-4 186 ДЦ ЛС1 2-1-4; поданий ТзДВ «ШРБУ №88» Локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-5 має номер 2-1-5 185 ДЦ ЛС1 2-1-5, а поданий МПП «НАРА» - 186 ДЦ ЛС1 2-1-5; поданий ТзДВ «ШРБУ №88»Локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-6 має номер 2-1-6 185 ДЦ ЛС1, а поданий МПП «НАРА» -2-1-6 186 ДЦ ЛС1 2-1-6.

На підставі вищенаведеного відповідачем у п.65 оскаржуваного рішення обгрунтовано зроблено висновок, з яким правильно погодився місцевий господарський суд про те, що послідовні номери (колонтитули) на зазначених документах МПП «НАРА» та ТзДВ «ШРБУ №88», які вони подали на торги у закупівлі №3 свідчать про те, що такі документи розроблені на одному комп`ютерному обладнанні, з використанням одного і того ж програмного комплексу.

Апелянтами також не спростовано висновків оскаржуваного рішення відповідача щодо розроблення локальних кошторисів на одному й тому ж програмному забезпеченні АВК-5 в редакції 3.2.2 з послідовними номерами (колонтитулами) 185, 186 (на будівельні роботи №2-1-4: 185_ДЦ_ЛС1_2-1-4 - 186_ДЦ_ЛС1_2-1-4; на будівельні роботи №2-1-5: 185_ДЦ_ЛС1_2-1-5 - 186_ДЦ_ЛС1_2-1-5; на будівельні роботи №2-1-6: 185_ДЦ_ЛС1_2-1-6 - 186_ДЦ_ЛС1_2-1-6), як і не пояснено можливість співпадіння послідовності.

З врахуванням наведеного апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що апелянти обмінювались інформацією та попередньо домовлялись щодо визначення ціни.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.09.2019р. у справі №914/1435/18, від 10.10.2019р. у справі №924/350/18, від 23.01.2020р. у справі №922/1679/18 та від 13.04.2021р. у справі №921/120/20.

Таким чином, наведені апелянтами в спростування встановлених в оскаржуваному рішенні обставини не спростовують здійснених відповідачем висновків, а лише зводяться до обґрунтування апелянтами обставин своєї поведінки під час подання відповідних документів для участі в закупівлях як окремих не пов`язаних між собою подій, а не взаємопов`язаних.

З огляду на вищезазначене, апелянтами не спростовано наведених висновків суду першої інстанції, які тягли б за собою наслідки у вигляді скасування прийнятого судового рішення та не доведено неправильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставин по справі та його правильні висновки, а тому апеляційні скарги Товариства з додатковою відповідальністю «Шляхове ремонтно-будівельне управління №88», б/н від 25.06.2021 (вх. №01-05/2233/21 від 01.07.2021) та Малого приватного підприємства «НАРА», б/н від 22.07.2021 (вх. № 01-05/2529/21 від 26.07.2021) підлягають залишенню без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - залишенню без змін.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи залишення апеляційних скарг без задоволення, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про покладення судового збору за подання апеляційних скарг на апелянтів.

Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційні скарги Товариства з додатковою відповідальністю «Шляхове ремонтно-будівельне управління №88», б/н від 25.06.2021 (вх. №01-05/2233/21 від 01.07.2021) та Малого приватного підприємства «НАРА», б/н від 22.07.2021 (вх. № 01-05/2529/21 від 26.07.2021) - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Львівської області від 26.05.2021 у справі №914/2225/20 - залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційних скарг покласти на апелянтів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя: Г.Т. Кордюк

Судді: Б.Д. Плотніцький

О.С. Скрипчук

Повний текст постанови виготовлено 26.01.2022.