ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Черкаси справа № 925/1756/21

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, справу

за позовом Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав"

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Давидової Анжели Вікторівни,

про стягнення 5 525 грн.

20.12.2021 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" (надалі - ГС «УЛАСП») до Фізичної особи-підприємця Давидової Анжели Вікторівни (надалі - ФОП Давидова А.В.) з вимогою про стягнення з відповідача боргу за Договором від 01.10.2019 № КБР-202/10/19-Н про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах (надалі - Договір) в сумі 5 525 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про невиконання відповідачем зобов`язань за Договором в частині повної та своєчасної сплати платежів за майнові права.

Ухвалою від 21.12.2021 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 925/1756/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; постановив розгляд справи по суті розпочати 19.01.2022.

Позивач та відповідач належним чином повідомлені про розгляд справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 22.12.2021, п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов сплив 06.01.2022. Відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. (ч. 9 ст. 165 ГПК України)

18.01.2022 до суду надійшла заява представника позивача від 24.12.2021, в якій останній просить суд стягнути з відповідача 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

19.01.2022 суд розпочав розгляд справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, господарський суд встановив таке.

01.10.2019 між ГС «УЛАСП» (Суміжна ОКУ), Приватною організацією «Українська ліга авторських та суміжних прав» (надалі - Авторська ОКУ), Приватною організацією «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (надалі - Організація) та ФОП Давидовою А.В. (надалі - Користувач) укладено Договір № КБР-202/10/19-Н про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Користувач доручає Організації укласти від його імені та за його рахунок договори, за якими Користувач отримає одночасно як дозвіл на використання (способом публічного виконання) майнових прав щодо об`єктів авторського права (творів), так і дозвіл на використання (способом публічного виконання) майнових прав щодо об`єктів суміжних прав (фонограм та зафіксованих у них виконань).

Додатками №1 та №2 до Договору від 01.10.2019 № КБР-202/10/19-Н, між Користувачем, від імені якого діє Організація, ГС "УЛАСП" підписано договори про надання дозволу на використання об`єктів суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав та про надання дозволу на використання об`єктів авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права.

Сторони у п. 4.3. Договору передбачили, що надання дозволу, строк його дії, спосіб використання об`єктів авторського права та суміжних прав визначаються безпосередньо Додатках №1 та №2 до цього Договору. Строк дії цього Договору визначається строком дії того дозволу, який буде діяти довше (враховуючи Додаток №1 та №2 до цього Договору). Адреса публічного закладу (адреси публічних закладів) (прим. - територія), в яких користувач отримує дозволи використовувати об`єкти авторського права та суміжних прав визначені в Додатку №3 до цього Договору. Розмір винагороди (роялті) визначається сторонами як в Додатку №3 та в Додатках №1 та №2 відповідно стосовно суміжних прав та стосовно авторських прав. Порядок виплати сукупної суми винагороди (роялті) користувачем на рахунок позивача встановлений цим Договором та Додатком №3 до нього при цьому порядок сплати винагороди роялті позивачу (від імені і за рахунок користувача) на користь авторської організації та суміжної організації встановлений також відповідно Додатками №1 та №2 до цього Договору.

В п. 3.1, 3.2 додатків № 1 та 2, сторони погодили вид ліцензії (невиключна ліцензія), сферу та спосіб використання об`єктів права інтелектуальної власності (використання в комерційній діяльності Користувача суміжних прав та авторських прав шляхом їх публічного виконання), конкретні права, що надаються за договором.

Відповідно до Додатку № 3 до Договору "Перелік закладів, в яких користувач здійснює використання об`єктів суміжних прав та об`єктів авторського права" об`єктом авторського права зазначено заклад «Львівські Круасани», вул. Хрещатик, 200, м. Черкаси.

Розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єктів права інтелектуальної власності визначено в п. 3.3- 3.5 Договору; п. 2, 3 Додатку № 3.

Відповідно до ч. 1 ст. 1110 ЦК України ліцензійний договір укладається на строк, встановлений договором, який повинен спливати не пізніше спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об`єкт права інтелектуальної власності.

Договір про надання дозволу на використання суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав укладається строком на 1 рік (із автоматичною пролонгацією) і є за своєю правовою природою ліцензійним договором. (п. 3.1. Договору)

Договір про надання дозволу на використання авторського права на виплату винагороди за використання об`єктів авторського права укладається строком на 1 рік (із автоматичною пролонгацією) і є за своєю правовою природою ліцензійним договором. (п. 3.2. Договору)

Відповідно до п. 3.3. Договору за договорами, зазначеними в п. 3.1 та 3.2 користувач здійснює оплату за 1 рік шляхом виплат в розстрочку, а саме здійснює оплату щомісячними платежами. При цьому користувачем здійснюється оплата єдиним платежем як за авторські, так і за суміжні права (надалі - Єдиний Щомісячний сукупний платіж за майнові права) в розмірі, що зазначений в додатку № 3 до цього Договору (з урахуванням інших положень Договору) на рахунок Організації.

Особливості дії механізму розстрочки зазначені в п. 3.4 цього Договору.

Механізм розстрочки передбачений цим Договором діє наступним чином. Користувач активує механізм розстрочки шляхом здійснення першого Єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права (роялті) в повному обсязі не пізніше 15-ти днів з дати підписання цього договору. Режим розстрочки за загальним правилом за цим договором діє без обмеження строку. В той же час, якщо користувач не сплачував Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права два календарних місяці поспіль, то механізм розстрочки припиняє дію достроково і розпочинають діяти умови річної оплати (умови річної оплати означають: оплату за рік у вигляді повної передоплати, причому її строк здійснення вважається таким, що настав і це правило стосується кожного із дозволів; як стосовно авторських прав, так і стосовно суміжних прав). Підставою для оплати в цьому випадку є сам цей договір із додатками до нього. (п. 3.4. Договору)

Отриманий Організацією від Користувача Єдиний Щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховується Організацією на рахунок Суміжної ОКУ та на рахунок Авторської ОКУ. Пропорції щодо перерахування на Суміжну ОКУ та Авторську ОКУ дотримується Організацією завжди в рівних частках (50% на 50%). Тобто 50% від зазначеного платежу Користувача має отримати Суміжна ОКУ, а інші 50% Авторська ОКУ. (п. 3.5. Договору)

За п. 1.2. Договору, сторони передбачають особливий порядок перерахування коштів від користувача до Авторської ОКУ та Суміжної ОКУ, який при цьому не пов`язаний із жодними додатковими витратами з боку користувача, а направлений на раціональний поділ роялті за напрямками оплати за використання об`єктів авторського права та суміжних прав.

За п. 3.6. Договору на вимогу Користувача Організацією щоквартально може бути підготовлений і надісланий Користувачу акт підтвердження виплати коштів в електронній формі. Такий акт підтвердження перерахування коштів підписується із використанням електронних цифрових підписів за допомогою системи електронного документообігу. У разі необхідності Користувачу мати підтвердження перерахування коштів щомісячно, сам Користувач готує акт підтвердження перерахування коштів для Організації (Користувач може підготувати такий щомісячний акт виплати роялті в письмовій або електронній формі).

Судом встановлено, що за умовами Договору сторони погодили здійснення Користувачем оплати за використання майнових прав за 1 рік шляхом виплат в розстрочку, а саме здійснення оплати щомісячними платежами (єдиний платіж як за авторські, так і за суміжні права - «єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права»).

Поряд з цим, умовами п. 2 Додатку № 3 до Договору сторонами погоджений розмір єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права, який становить 650 грн.

За умовами Договору Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховується Користувачем на розрахунковий рахунок Організації відповідно до умов основного договору та умов п. 3 Додатку № 3. Так, умовами п. 3 Додатку № 3 до Договору сторонами погоджено, що єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права сплачується Користувачем не пізніше ніж за п`ять днів до початку місяця, за який він здійснюється (перший платіж здійснюється не пізніше 5 числа місяця стосовно якого він сплачується).

В подальшому, отриманий Організацією від Користувача Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховується Організацією на рахунок Суміжної ОКУ та на рахунок Авторської ОКУ в рівних частках (50% на 50%), відповідно до п. 3.5 Договору.

Господарський суд погоджується із позивачем, що, оскільки відповідач не виконав належним чином свій обов`язок сплачувати винагороду за Договором більше ніж 2 календарні місяці, механізм (режим) розстрочки є таким, що вже не діє відповідно до п. 3.4 Договору, і відповідач має сплатити за цей період винагороду у вигляді повної передоплати.

Відповідно до п. 3.1 і 3.2 Договору ліцензійні договори, що укладалися відповідачем є договорами, укладеними на 1 рік із автоматичною пролонгацією.

Згідно з п. 5.1 та 5.2 Додатків №1 та №2 до Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 30 вересня 2020 року, а в частині невиконаних фінансових зобов`язань, фінансових санкцій та будь-яких інших зобов`язань - до їх повного виконання.

У випадку, якщо жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії цієї Ліцензійної угоди протягом місяця до настання зазначеної в п. 5.1 дати, дія цієї Ліцензійної угоди вважається подовженою на той самий строк і на тих же умовах, і так кожного разу коли протягом місяця до завершення строку дії цієї Ліцензійної угоди не буде належного повідомлення про припинення.

Оскільки від відповідача не надходило належного повідомлення про припинення Договору у строк, передбачений Ліцензійними угодами, то зазначений Договір було пролонговано на 1 рік.

Відтак, позивач стверджує, що відповідно до умов Договору, укладеного між сторонами, відповідач має заборгованість за період з травня 2021 року до вересня 2021 року включно (другий рік дії Договору, який було пролонговано відповідно до умов Договору про правомірне використання), а також за третій рік Договору (який було пролонговано відповідно до умов Договору про правомірне використання) за період з жовтня 2021 року до вересня 2022 року включно (повна передоплата за рік, оскільки не діє розстрочка).

Позивач наводить розрахунок суми заборгованості:

650 грн х 5 (кількість місяців у другому році дії договору, за які не здійснена оплата послуг) = 3 250 грн.

650 грн х 12 (кількість місяців у третьому році дії договору, за які не здійснена оплата послуг) = 7 800 грн.

Загальна сума 11 050 грн (3 250 + 7 800).

Відповідно до п. 3.5. Договору - позивачеві належить 50% від винагороди, що підлягає перерахуванню відповідачем на рахунок ПО УЛАСП, що дорівнює 5 525 грн (11 050 : 2).

Отже, шляхом здійснення відповідачем першого платежу за Договором активовано механізм розстрочки платежів. Далі, враховуючи, що відповідачем прострочено оплату платежів більше ніж за два календарних місяці поспіль (з 26.04.2020), дія механізму розстрочки достроково припинилась, що зумовило початок дії умов річної оплати. Тобто, у зв`язку з непроведенням оплати відповідачем протягом двох календарних місяців поспіль у позивача виникло право вимагати оплату за рік, якому кореспондує обов`язок відповідача здійснити оплату за використання майнових прав за рік (наперед за вирахуванням вже проведеної оплати). При цьому, підставою для оплати є Договір з додатками.

Позивач стверджує, що відповідач в порушення умов Договору та Додатків до нього не сплатив в повному обсязі визначену винагороду у вигляді щомісячних сукупних платежів з травня 2021 до вересня 2021 в сумі 3 250 грн та з жовтня 2021 року до вересня 2022 року включно в сумі 7 800 грн. Вказане стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Розглядаючи даний спір, господарський суд враховує такі положення чинного законодавства.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), зі змістом якої кореспондуються і приписи статті 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 174 ГК України - господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (надалі - ЗУ "Про авторське право і суміжні права") організація колективного управління (організація колективного управління майновими правами) - організація, що управляє на колективній основі майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав і не має на меті одержання прибутку.

Ч. 3 ст. 426 ЦК України встановлено, що використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених Цивільним кодексом України та іншим законом.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 32 ЗУ "Про авторське право і суміжні права" за авторським договором про передачу невиключного права на використання твору автор (чи інша особа, яка має авторське право) передає іншій особі право використовувати твір певним способом і у встановлених межах. При цьому за особою, яка передає невиключне право, зберігається право на використання твору і на передачу невиключного права на використання твору іншим особам. Право на передачу будь-яким особам невиключних прав на використання творів мають організації колективного управління, яким суб`єкти авторського права передали повноваження на управління своїми майновими авторськими правами.

Ч. 2 ст. 33 ЗУ "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що договір про передачу прав на використання творів вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов (строку дії договору, способу використання твору, території, на яку поширюється передаване право, розміру і порядку виплати авторської винагороди, а також інших умов, щодо яких за вимогою однієї із сторін повинно бути досягнено згоди). Авторська винагорода визначається у договорі у вигляді відсотків від доходу, отриманого від використання твору, або у вигляді фіксованої суми чи іншим чином. При цьому ставки авторської винагороди не можуть бути нижчими за мінімальні ставки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

За ст. 45 цього ж Закону - суб`єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами:

а) особисто;

б) через свого повіреного;

в) через організацію колективного управління.

Згідно з ч. 1-6 ст. 1109 ЦК України - за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

У випадках, передбачених ліцензійним договором, може бути укладений субліцензійний договір, за яким ліцензіат надає іншій особі (субліцензіату) субліцензію на використання об`єкта права інтелектуальної власності. У цьому разі відповідальність перед ліцензіаром за дії субліцензіата несе ліцензіат, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Вважається, що за ліцензійним договором надається невиключна ліцензія, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

Предметом ліцензійного договору не можуть бути права на використання об`єкта права інтелектуальної власності, які на момент укладення договору не були чинними.

Права на використання об`єкта права інтелектуальної власності та способи його використання, які не визначені у ліцензійному договорі, вважаються такими, що не надані ліцензіату.

Ч. 3 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Крім того, за змістом ст. 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Аналогічні застереження містить стаття 525 ЦК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач, в установленому ГПК України порядку, обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, матеріали справи не містять доказів оплати визначеної винагороди в повному обсязі, що є істотним порушенням умов Договору та свідчить про порушення відповідачем вимог статті 1109 ЦК України щодо строків оплати.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 5 525 грн.

Отже, позовні вимоги Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" до Фізичної особи-підприємця Давидової Анжели Вікторівни є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір за правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Крім того, 18.01.2022 на адресу суду поштою надійшла заява від 24.12.2021 Громадської спілки «УЛАСП», у якій позивач просить стягнути з відповідача 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. До заяви, зокрема, додані докази направлення копій заяви з додатками відповідачеві поштою 30.12.2021.

Розглядаючи подану заяву, господарський суд враховує таке.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (надалі - Закон № 5076-VI ), котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI).

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" надано документи, які свідчать про такі обставини.

02.11.2021 між Адвокатським об`єднанням «Інтелкрафтс», в особі керуючого партнера Хлєбнікова Сергія Георгійовича (надалі - адвокат) та Громадською спілкою «УЛАСП» укладено Договір про надання професійної правничої допомоги, відповідно до п. 1.1. якого адвокатське об`єднання зобов`язується надавати клієнту професійну правничу допомогу в обсязі і на умовах, що визначені цим Договором, а клієнт зобов`язується прийняти і оплатити надану йому правову допомогу.

Пунктом 1.2 Договору передбачена професійна правнича допомога, що надається за цим Договором: підготовка позовної заяви та всіх необхідних документів, пов`язаних з розглядом справи, звернення до суду, представництво інтересів Клієнта в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій у господарській справі за позовом клієнта до Фізичної особи - підприємця Давидової Анжели Вікторівни про стягнення заборгованості за Договором № КБР - 202/10/19 - Н від 01.10.2019.

Розділом 4 Договору встановлено розмір винагороди за надання професійної правничої допомоги у таких розмірах:

- п. 4.1.1 - підготовка позовної заяви, звернення до суду та представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції - 5 000 грн.

Відповідно до п. 4.4 Договору - за результатами надання професійної правничої допомоги на кожній стадії судового процесу складається Акт, що підписується представниками кожної із сторін. В Акті зазначається, яка саме правнича допомога була надана та її вартість.

Договір підписано повноважними представниками сторін.

На підтвердження факту надання послуг з правничої допомоги 24.12.2021 сторонами підписано Акт приймання - передачі наданих послуг з професійної правничої допомоги (відповідно до Договору від 01.10.2019 № КБР-202/10/19-Н про надання професійної правничої допомоги), відповідно до якого адвокатським об`єднанням надана професійна правнича допомога по справі за позовом клієнта до Фізичної особи-підприємця Давидової Анжели Вікторівни (справа № 925/1756/21) в суді першої інстанції на загальну суму 5 000 грн, без ПДВ, що підлягає клієнтом протягом 30 календарних днів з дати підписання цього акту.

Зазначена сума винагороди охоплює такий перелік робіт адвоката/адвокатів:

- підготовка та складання позовної заяви;

- роздруківка, посвідчення копій документів;

- підготовка процесуальних документів.

Акт підписано повноважними представниками сторін.

З викладеного випливає, що конкретний перелік послуг, які надавались адвокатом у даній справі визначено в Акті приймання-передачі наданих послуг від 24.12.2021.

Разом з цим, за наявними матеріалами справи підтверджено надання адвокатом позивача наступних послуг, які зазначаються в Акті: 1) підготовка та складання позовної заяви; 2) роздруківка, посвідчення копій документів.

Надання такого виду послуги як "підготовка процесуальних документів" не підтверджено. Крім того, договір не розкриває змісту поняття вказаного виду послуги. Зазначений у п. 4.1.1. договору вид послуги "представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції" обґрунтовано не вказано в Акті, оскільки судом проведено розгляд справи без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

За вказаних обставин суд покладає на відповідача відшкодування позивачеві судових витрат в частині послуг, надання яких підтверджено матеріалами справи, а саме: 1) підготовка та складання позовної заяви; 2) роздруківка, посвідчення копій документів.

Оскільки позивач кваліфікує кількість послуг як три послуги та встановлює вартість послуг загальною сумою, суд визначає вартість кожної окремої послуги шляхом поділу загальної суми на три (5 000 грн : 3 = 1666,67 грн).

Отже, є підтвердженим понесення позивачем при розгляді даної справи судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 333,34 грн, а саме: 1) підготовка та складання позовної заяви - 1 666,67 грн; 2) роздруківка, посвідчення копій документів - 1666,67 грн.

При цьому суд зазначає, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Вказаного правового висновку додержується Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Клопотання відповідача в порядку частини 5 ст. 126 ГПК України щодо зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката не надходило.

Водночас, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, витрати позивача на правову допомогу в розмірі 3 333,34 грн є підтвердженими та співмірними зі складністю справи і виконаною адвокатом роботою.

Керуючись ст. 74, 76 - 77, 123, 129, 233, 236-241, 247, 251-252, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Давидової Анжели Вікторівни (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" (ідентифікаційний код 42502769, вул. А. Аболмасова, буд. 5, група приміщень 57, офіс 7, м. Київ, 02002, р/р НОМЕР_2 в ПАТ "Приватбанк" в м. Київ, МФО 305299) 5 525 грн основного боргу, 2 270 грн судового збору та 3 333,34 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Дата складення повного судового рішення 19.01.2022.

Суддя З.В. Зарічанська