ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 рокуСправа № 912/3096/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянув у судовому засіданні справу №912/3096/21

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", Несторівський пров. 3-5, м. Київ, 04053, від імені якого діє Нафтогазовидобувне управління "Надвірнанафтогаз" Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", вул. Грушевського, 13, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78405

до відповідача Фізичної особи-підприємця Цуркан Андрія Юрійовича, АДРЕСА_1

про стягнення 12 876,16 грн

Представники:

від позивача - Спас А.М., юрисконсульт, довіреність №01/01/07-951/д від 08.12.2020 (в режимі відеоконференції);

від відповідача - участі не брали;

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ Нафтогазовидобувне управління "Надвірнанафтогаз" до Фізичної особи-підприємця Цуркана Андрія Юрійовича про стягнення 9 030,00 грн передоплати згідно договору №МТР(Т)3-367 від 30.11.2020, 10% штрафу 2 580,00 грн, 3% річних 140,27 грн, інфляційних втрат 472,76 грн, пені 653,13 грн, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань по договору купівлі-продажу №МТР(Т)3-367 від 30.11.2020 в частині поставки товару.

Ухвалою суду від 02.11.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків.

09.11.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з відповідними доказами.

Ухвалою від 10.11.2021 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №912/3096/21 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 07.12.2021 о 14:00 год та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

15.11.2021 у зв`язку з актуалізацією даних щодо місця знаходження відповідача позивач надіслав до суду уточнену позовну заяву та докази її відправлення відповідачу за адресою: АДРЕСА_1. В матеріалах справи містяться належні докази на підтвердження направлення позову з додатками на офіційну адресу відповідача.

07.12.2021 о 14:00 год господарський суд відкрив підготовче засідання.

Ухвалою від 07.12.2021 постановлено продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів, закрити підготовче провадження у справі №912/3096/21 та призначити дану справу до судового розгляду по суті на 12.01.2022 о 10:00 год.

07.12.2021 о 14:56 год (після підготовчого засідання) до суду надійшло клопотання відповідача від 03.12.2021 про відкладення розгляду справи на іншу дату.

12.01.2022 суд розпочав розгляд справи по суті.

Представник позивача позов підтримав повністю.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду не скористався, уповноважених представників не направив.

Відзив на позов відповідачем суду не подано.

Суд враховує, що ухвала суду від 10.11.2021 про відкриття провадження у справі направлена відповідачу на три адреси:

- АДРЕСА_1, яка зазначена в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо фізичної особи - підприємця за кодом ;

- вул. Нова, 26, кв. 23, м. Долинська, Кіровоградська область, 28500 та а/с 7333, м. Харків, 61091, які зазначені в п. 13 договорі купівлі-продажу №МТР(Т)3-367 від 30.11.2020 "Юридичні адреси і реквізити сторін", який підписаний зі сторони відповідача та скріплений його печаткою;

- а/с 7333, м. Харків, 61091, яка зазначена в договорі купівлі-продажу №МТР(Т)3-367 від 30.11.2020, як адреса для листування.

Зазначена ухвала направлена рекомендованими листами з повідомленням із позначкою "Судова повістка".

Вказана ухвала суду, яка відправлена за адресою: а/с 7333, м. Харків, 61091, отримана відповідачем особисто 17.11.2021, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 59).

Разом з тим, поштові конверти з вкладенням - ухвала суду від 10.11.2021, які направлені відповідачу на інші адреси повернуто органом поштового зв`язку до суду з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою", поштовий штемпель містить дату - 25.11.2021 (а.с. 64-67).

Відповідно до п. 99-1 постанови КМУ від 05.03.2009 №270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Відповідно до п.п. 116, 117 вказаної постанови КМУ від 05.03.2009 №270 у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику. Повернення відправлень, від яких відмовився адресат або вручення яких неможливе, повинне здійснюватися негайно.

Суд враховує, що неотримання відповідачем листа з ухвалою за адресою його офіційного місцезнаходження (АДРЕСА_1) та повернення його до суду є наслідками діяння (бездіяльності) самого відповідача щодо його належного отримання, тобто його власною волею, оскільки самим відповідачем надаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості щодо офіційної адреси його місцезнаходження (проживання).

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, дата невдалої спроби вручити поштовий конверт з ухвалою - 25.11.2021 вважається днем вручення процесуального документа відповідачу.

Водночас діючі норми Господарського процесуального кодексу України не покладають на господарський суд обов`язок повторного направлення ухвали суду у разі її повернення без вручення адресату. При направленні відповідачеві ухвали від 10.11.2021 про відкриття провадження у справі судом дотримано відповідних вимог Господарського процесуального кодексу України.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Так, тексти ухвал від 10.11.2021 та від 07.12.2021 у даній справі оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 11.11.2021 та 10.12.2021 відповідно.

Тому, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з усіма процесуальними документами у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є відкритим до загального доступу.

При цьому, як вже зазначено, ухвала суду від 10.11.2021, яка відправлена за адресою: а/с 7333, м. Харків, 61091, отримана відповідачем особисто 17.11.2021, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 59).

Як вбачається із змісту клопотання відповідача від 03.12.2021 про відкладення розгляду справи, яке надійшло поштою, останній зазначив адресу свого місцезнаходження - АДРЕСА_1.

При цьому, слід зазначити, що на поштовому конверті вказана адреса відправника - а/с 7333, м. Харків, 61091.

Отже, відповідачем підтверджено адресу його місцезнаходження саме у м. Харків, а/с 7333, 61091.

Також, за наведеною адресою відповідачем отримана ухвала суду від 07.12.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 79).

З огляду на наведене, судом вжито всі заходи для повідомлення відповідача про призначені засідання, відтак відповідач вважається повідомленим про призначене судове засідання належним чином і причини неявки представника відповідача у засідання судом не визнаються поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 12.01.2022 за відсутності представника відповідача.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини одним із критеріїв розумного строку розгляду справ є належна поведінка заявника, яка не повинна становити умисного затягування розгляду справи у відповідній державі.

Частиною 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В судовому засіданні 12.01.2022 досліджено судом докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2020 Фізична особа - підприємець Цуркан Андрій Юрійович (надалі по тексту - Продавець) та Публічне акціонерне товариство "Укрнафта", в особі операційного менеджера НГВУ "Надвірнанафтогаз" ОСОБА_1 (надалі по тексту - Покупець), уклали договір купівлі-продажу №МТР(Т)3-367 (надалі по тексту - Договір, а.с. 8-12).

Пунктом 1.1 Договору встановлено, що у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець зобов`язується передати продукцію (далі - Товар) у власність Покупця, а Покупець прийняти Товар та сплатити за нього відповідну грошову суму.

Асортимент, кількість, якість, вартість та інші характеристики Товару визначені в додатку 1 до Договору, який є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.1.1 Договору Продавець зобов`язаний забезпечити передачу Товару у строки, встановлені цим Договором.

Згідно з п. 3.1 Договору ціни Товару встановлюються в національній валюті України - гривні та вказуються у Додатку 1 до цього Договору. Загальна вартість Товару за цим Договором складається із сукупної вартості Товару згідно з Додатком 1 та складає: 25 800,00 грн, в т.ч. ПДВ - 0,00 грн.

В п. 3.2 Договору визначено, що оплата вартості Товару здійснюється на умовах, визначених додатком 1, після отримання Покупцем примірника, належним чином підписаного Сторонами оригіналу Договору у порядку, вказаному в Додатку 1 до Договору: 35% передоплата, решта по факту поставки всієї партії Товару впродовж 25 календарних днів.

Як погоджено в п. 6.7 Договору, за порушення строку постачання Товару, у тому числі викликане виявленням нестачі Товару або постачанням Товару, який не відповідає якості та комплектності, що обумовило необхідність заміни або додаткового постачання Товару у порядку, визначеному п. 5.12, п.5.13 Договору, продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі (7%), а в разі прострочення термінів поставки на 30 і більше календарних днів у розмірі 10% від вартості Товару не поставленого вчасно.

Сторони домовилися, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і діє впродовж 1 року (п. 11.1 Договору).

Термін поставки визначено в додатку 1 до Договору, а саме - впродовж 20 банківських днів з дати отримання 35% передоплати (п. 6 додатку 1 до Договору, а.с. 13).

Договір та додаток 1 до нього підписано представниками сторін та скріплено печатками.

Позивач здійснив передоплату вартості Товару в сумі 9 030,00 грн (35% від 25 800,00 грн), що підтверджується платіжним дорученням №4707 від 30.12.2020 (а.с. 14).

За твердженням позивача, Продавець зобов`язаний був поставити Товар не пізніше 18.01.2020.

Однак, станом на 15.10.2021 Продавець не поставив вказаний в Договорі товар, чим порушив умови договору.

Тому, позивач звернувся до відповідача із претензією №01/01/11/07/02/01-01/06/612 від 24.05.2021 щодо повернення передоплати по договору, сплати пені, 3% річних, інфляційних втрат та штрафу на загальну суму 12 413,40 грн (а.с. 15-17).

Відповіді на вказану претензію відповідач не надав, вищезазначені вимоги не задовольнив.

З підстав невиконання відповідачем зобов`язань в частині поставки товару за Договором, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

Згідно положень ст. ст. 173, 174 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення зобов`язання, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію, зокрема, господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладання договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Згідно з положеннями ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За змістом ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Момент виконання обов`язку продавця передати товар визначено ст. 664 Цивільного кодексу України, згідно з якою обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

За частиною 1 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено виконання позивачем зобов`язання за Договором з внесення 35% від загальної вартості товару (25 800,00 грн) передоплати в сумі 9 030,00 грн згідно з платіжним дорученням №4707 від 30.12.2020 (а.с. 14).

Проте, відповідачем зобов`язання щодо поставки товару за Договором не виконано.

Факту не поставки товару відповідачем не спростовано.

Доказів поставки товару у погоджений сторонами строк суду не подано.

Ураховуючи відсутність доказів належного виконання відповідачем договірних зобов`язань із поставки товару за Договором, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення суми 9 030,00 грн, сплаченої позивачем за Договором.

Крім основного боргу, позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних 140,27 грн за період з 24.01.2021 по 31.07.2021 та інфляційних втрат 472,76 грн за період з 24.01.2021 по 30.06.2021.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому, позивачем невірно визначено початок періоду нарахування індексу інфляції та 3 % річних, а саме з 24.01.2021.

Як вже зазначено, згідно з п. 6 додатку 1 до Договору термін поставки погоджено сторонами впродовж 20 банківських днів з дати отримання 35% передоплати.

Передоплату позивач здійснив 30.12.2020.

Судом встановлено, що останній банківський день для поставки товару припадає на 29.01.2021 (з урахуванням перенесених робочих днів відповідно до розпорядження КМУ №1191-р від 30.09.2020).

Тому, прострочення має місце з 30.01.2021.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду при розгляді справи № 910/14180/18, зазначив, що "Тобто передбачені статтею 536 та частиною третьої статті 693 Цивільного кодексу України проценти мають зовсім іншу правову природу, ніж неустойка (пеня, штраф), виступають способом захисту прав та інтересів покупця який, здійснивши оплату продукції на умовах попередньої її оплати, набув також статусу кредитора за договором по відношенню до продавця до моменту передання йому такої продукції. При цьому до моменту пред`явлення покупцем вимоги до продавця про повернення суми попередньої оплати відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України, користування продавцем грошовими коштами попередньої оплати, як сумою позики, буде вважатися правомірним, на які покупець як кредитор може правомірно нараховувати проценти за користування. Натомість після пред`явлення покупцем продавцю такої вимоги (про повернення суми попередньої оплати відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України), за умови непоставки продавцем покупцю товару та неповернення суми попередньої оплати, у продавця виникає грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати, а користування продавцем цими коштами буде неправомірним. У такому випадку покупець втрачає право на нарахування продавцю на суму цих коштів процентів, передбачених частиною третьою статті 693 Цивільного кодексу України, та разом з цим набуває право на нарахування та стягнення з продавця процентів, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, що нараховуються внаслідок прострочення боржником (у даному випадку - продавцем) грошового зобов`язання (з повернення попередньої оплати) та які є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання, на відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима".

Умови договору не містять умов щодо сплати процентів на суму попередньої оплати.

Вимога направлена покупцем про повернення попередньої оплати - 25.05.2021.

З урахуванням зазначеного та в межах визначеної позивачем суми боргу - 9 030,00 грн, господарським судом здійснено власний розрахунок індексу інфляції та 3% річних, за результатами якого розмір 3 % річних за період з 25.05.2021 по 31.07.2021 становить 135,82 грн, а індекс інфляції за період з 30.01.2021 по 30.06.2021 - 450,62 грн, що підлягають стягненню з відповідача.

В іншій частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат господарський суд відмовляє.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 10% штрафу в сумі 2 580,00 грн та 653,13 грн пені.

За приписами ч. 1 ст. ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується із ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Як вже зазначено, відповідальність за порушення строку постачання товару, передбаченого договором, у вигляді штрафу сторонами погоджено в п. 6.7 Договору, відповідно до якого за порушення строку постачання Товару, у тому числі викликане виявленням нестачі Товару або постачанням Товару, який не відповідає якості та комплектності, що обумовило необхідність заміни або додаткового постачання Товару у порядку, визначеному п. 5.12, п. 5.13 Договору, Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі (7%), а в разі прострочення термінів поставки на 30 і більше календарних днів у розмірі 10% від вартості Товару не поставленого вчасно.

За п. 3.1 Договору та п. 1 додатку до нього вартість товару становить 25 800,00 грн.

Оскільки відповідач прострочив поставку товару більше, ніж на 30 днів, з останнього підлягає стягненню штраф у розмірі 2 580,00 грн (10% х 25 800,00 грн).

Щодо вимоги позивача про стягнення пені в розмірі 653,13 грн, слід зазначити таке.

За змістом частини другої статті 217 Господарського кодексу України вбачається, що одним із видів господарських санкцій у сфері господарювання є штрафні санкції, які згідно з частиною першою статті 230 ГК України визначаються у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення у договорі за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Водночас частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України передбачено можливість встановлення санкції за порушення грошових зобов`язань у відсотках до облікової ставки НБУ як одиниці вимірювання такої санкції. Однак саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватися принцип свободи договору, оскільки сторони мають право і не встановлювати жодних санкцій за порушення строків розрахунку.

Отже, якщо сторони не передбачили умовами договору можливість сплати пені за порушення строків виконання зобов`язань та не визначали її розміру, то немає підстав для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не встановленому законом.

Як встановлено судом, сторони не передбачили у Договорі порядку нарахування штрафної санкції у виді пені, а отже, і підстави для стягнення такої санкції відсутні.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення 653,13 грн пені є необґрунтованими.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Судовий збір з огляду на те, що спір виник внаслідок дій відповідача і ставка є мінімальною у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Цуркан Андрія Юрійовича ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (пров. Несторівський, 3-5, м. Київ, 04053, і.к. 00135390), від імені якого діє Нафтогазовидобувне управління "Надвірнанафтогаз" Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (вул. Грушевського, 13, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78405, і.к. 00136515) - 9 030,00 грн передоплати, 2 580,00 грн 10% штрафу, 135,82 грн 3% річних та 450,62 грн інфляційних втрат, а також 2 270,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати позивачу на електронну адресу представника ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідачу на поштові адреси: АДРЕСА_1; а/с 7333, м. Харків, 61091.

Повне рішення складено 21.01.2022.

Суддя В.Г. Кабакова