ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" січня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2541/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,
при секретарі судового засідання Петровій О.О.

за участю представників сторін:
від прокуратури Кришталевич В.М. (посвідчення №058661 від 14.12.2020р.);

від позивача-1 Добров Ю.І. (в порядку самопредставництва);

від позивача -2 - Турченко О.В. (в порядку самопредставництва);

від відповідача-1 не з`явився;

від відповідача-2 не з`явився;

від третьої особи не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/2541/21
за позовом Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону (65012, м. Одеса, вул. Пироговська,11, ) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 6, ), Білгород-Дністровської квартирно - експлуатаційної частини району Одеської області (67701, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Лікарняна, 1-А, )

до відповідача-1 Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області (68540, Одеська область, Болградський район, смт. Бородіно, вул. Миру, 132, ),

відповідача-2 державного реєстратора Саратської селищної ради Білгород- Дністровського району Одеської області Димитренко Дмитра Володимировича (68200, Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Сарата, вул. Чкалова, буд.15, )

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача селянського (фермерського) господарства "Колос" (67760, Одеська область, Білгород-Дністровський район, Маразліївська сільська рада, комплекс будівель та споруд №1, )

про визнання незаконними та скасування рішень, витребування земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:
19.08.2021р. керівник Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону звернувся до Господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Білгород-Дністровської квартирно - експлуатаційної частини району Одеської області із позовною заявою до Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області, державного реєстратора Саратської селищної ради Білгород- Дністровського району Одеської області Димитренко Дмитра Володимировича, в якій просить суд:

1) визнати незаконним та скасувати рішення Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області від 28.05.2021р. № 125-VII «Про прийняття земельних ділянок товарного сільськогосподарського виробництва з земель державної власності у комунальну власність Бородінської селищної територіальної громади Одеської області» щодо 19 земельних ділянок загальною площею 2767,0156 га за кадастровими номерами: :01:002:0352; :01:002:0353; :01:002:0354; :01:002:0355; :01:002:0356; :01:002:0357; :01:002:0358; :01:002:0359; :01:002:0360; :01:002:0361; :01:002:0362; :01:002:0363; :01:002:0364; :01:002:0365; :01:002:0366; :01:002:0371; :01:002:0372; :01:002:0373; :01:002:0374;

2) скасувати рішення державного реєстратора Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Димитренко Дмитра Володимировича щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) про реєстрацію права комунальної власності Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області на земельні ділянки, а саме рішення за: індексним № 58633516 від 09.06.2021 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0352; індексним № 58634145 від 09.06.2021 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0353; індексним № 58634981 від 09.06.2021 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0354; індексним № 58636881 від 09.06.2021 щодо земельної ділянки за кадастровим :01:002:0355; індексним № 58637665 від 09.06.2021 щодо земельної ділянки за кадастровим :01:002:0356; індексним № 58638828 від 09.06.2021 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0357; індексним №58654329 від 09.06.2021 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0358; індексним № 58654543 від 09.06.2021 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0359; індексним № 58654688 від 09.06.2021 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0360; індексним № 58654848 від 09.06.2021 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0361; індексним № 58654968 від 09.06.2021 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0362; індексним № 58655095 від 09.06.2021 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0363; індексним № 58656710 від 10.06.2021 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0364; індексним № 58657001 від 10.06.2021 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0365; індексним № 58657375 від 10.06.2021 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0366; індексним № 58657849 від 10.06.2021 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0372; індексним № 58658574 від 10.06.2021 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0373; індексним № 58659349 від 10.06.2021 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0374.

3) витребувати у Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області на користь держави в особі Міністерства оборони України земельні ділянки загальною площею 2767,0156 га, за такими кадастровими номерами: :01:002:0352 площею 50,2897 га; :01:002:0353 площею 6,0542 га; :01:002:0354 площею 75,7038 га; :01:002:0355 площею 117,0052 га; :01:002:0356 площею 84,3021 га; :01:002:0357 площею 56,584 га; :01:002:0358 площею 94,4844 га; :01:002:0359 площею 93,9923 га; :01:002:0360 площею 114,0748 га; :01:002:0361 площею 127,2283га; :01:002:0362 площею 75,2257 га; :01:002:0363 площею 320,4858 га; :01:002:0364 площею 311,5542 га; :01:002:0365 площею 197,6391 га; :01:002:0366 площею 375,3891 га; :01:002:0371 площею 144,0038 га; :01:002:0372 площею 105,2486 га; :01:002:0373 площею 105,2502 га; :01:002:0374 площею 312,5003 га.

Також, просить суд стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог керівник Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону зазначає, що Бородінська селищна рада незаконно, всупереч вимогам ст. 19 Конституції України, ст. ст. 19, 77, 116, 141, 142 ЗК України, Закону України «Про використання земель оборони» прийняла рішення №125-VII від 28.05.2021р. про вилучення із державної власності та переведення в комунальну власність земельних ділянок загальною площею 2767,0156 га, розпорядившись землями державної форми власності, що відносились до земель оборони, за відсутності дозволу землекористувача та власника земельної ділянки, та без прийняття відповідних рішень про зміну її цільового призначення.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.08.2021р. позовну заяву керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону залишено без руху та встановлено строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

13.09.2021р. до Господарського суду Одеської області від керівника спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх.№24210/21).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.09.2021р. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі № 916/2541/21, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.10.2021р. та залучено селянське (фермерське) господарство «Колос» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

19.10.2021р. до суду від Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області надійшло клопотання про витребування доказів (вх.№27645/21), відповідно до якого остання просить суд витребувати від Міністерства оборони України документи, що підтверджують право власності або постійного користування Міністерством оборони України за наступними земельними ділянками: :01:002:0352 площею 50,2897 га; :01:002:0353 площею 6,0542 га; :01:002:0354 площею 75,7038 га; :01:002:0355 площею 117,0052га;:01:002:0356 площею84,3021га; :01:002:0357 площею 56,584 га; :01:002:0358 площею 94,4844 га; :01:002:0359 площею 93,9923 га; :01:002:0360 площею 114,0748га; :01:002:0361 площею 127,2283га;:01:002:0362 площею 75,2257 га; :01:002:0363 площею 320,4858 га; :01:002:0364 площею 311,5542га; :01:002:0365 площею 197,6391 га; :01:002:0366 площею 375,3891 га. В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач 1 зазначив, що до позовної заяви позивачем не додано правовстановлюючих документів (державних актів на право постійного користування), а тому неможливо встановити наявність будь-яких прав у Міністерства оборони України, Білгород-Дністровської КЕЧ району на право користування земельними ділянками колишнього військового Тарутинського полігону.

Окрім цього, 19.10.2021р. до суду від Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області надійшов відзив на позовну заяву (вх.№27646/21), в якому відповідач-1 проти позовних вимог заперечує, вказуючи, що прокурором не доведено належними та допустимими доказами факт нездійснення чи неналежного здійснення захисту інтересів держави Міністерством оборони України та Білгород-Дністровською КЕЧ району, а у керівника прокуратури відсутні повноваження на здійснення представництва інтересів держави.

По суті позовних вимог відповідач-1 звертає увагу на відсутність у Міністерства оборони України та Білгород-Дністровської КЕЧ району дійсного права землекористування спірними земельними ділянками, яке було б підтверджено або в силу вимог закону (раніше діючого ЗК УРСР та ЗК України станом на теперішній час) або правовстановлюючими документами, яке, в свою чергу, не може підлягати захисту в судовому порядку.

Відповідач-1 також пояснює, що прийняттю рішення Бородінською селищною радою Болградського району Одеської області №125-VІІІ від 28.05.2021р. «Про прийняття земельних ділянок товарно сільськогосподарського виробництва з земель державної власності у комунальну власність Бородінської селищної ради територіальної громади Одеської області» передував комплекс заходів, спрямованих на встановлення власників земельних ділянок та дослідження і врахування правового статусу земель, розташованих в межах Бородінської селищної ради.

Згідно відомостей з Державного земельного кадастру, спірні земельні ділянки станом на день прийняття оскаржуваного рішення відносились до державної форми власності із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином, спірні земельні ділянки не відносились до категорії земель землі оборони.

20.10.2021р. до суду від третьої особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№27700/21).

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.10.2021р. підготовче засідання у справі відкладено на 17.11.2021р., про що державного реєстратора Саратської селищної ради Білгород- Дністровського району Одеської області Димитренко Д.В. та СФГ «Колос» повідомлено ухвалою від 20.10.2021р. в порядку ст. 120 ГПК України.

01.11.2021р. до суду від Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону надійшла відповідь на відзив (вх.№29036/21), в якій прокурор, обґрунтовуючи наявність підстав для представництва інтересів держави, вказує, що невжиття Міністерством оборони України жодних заходів щодо скасування рішення Бородінської селищної ради №125-VІІІ від 28.05.2021р. та рішень державного реєстратора щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень на земельні ділянки, а також їх повернення державі, після того як йому - з моменту отримання листа від 18.06.2021р. №15/1-2204вих-14, - стало відомо про порушення інтересів держави внаслідок незаконного вилучення із державної власності та переведення у комунальну власність земельних ділянок, розміщених в межах загальновійськового полігону «Тарутинський», кваліфікується як бездіяльність вказаного органу, що стало підставою для звернення прокуратури до суду за захистом інтересів держави.

Обґрунтовуючи незаконність рішення Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області №125-VІІІ від 28.05.2021р., прокурор пояснює, що під час розгляду справ №2-а-3436/08/1570 та 5017/2972/2012 судами встановлено обставину приналежності земель Тарутинського загальновійськового полігону за формою власності до державної власності, за цільовим призначенням до земель оборони, право постійного користування якими залишається за Міністерством оборони України. При цьому, під час розгляду вказаних справ не було встановлено наявності відмови Міністерства оборони України від земель оборони, що розташовані у Тарутинському районі Одеської області, зокрема від земельних ділянок Тарутинського артполігону.

Вказані преюдиційні обставини встановлені щодо Міністерства оборони України, а відтак їх не потрібно повторно доказувати при розгляді справи №916/2541/21, а той факт, що Бородінська селищна рада не була учасником справ №2-а-3436/08/1570 та 5017/2972/2012 не впливає на преюдиційне значення встановлених щодо Міністерства юстиції України обставин.

Окрім цього, чинне на час надання земельних ділянок під розміщення артполігону законодавство не передбачало момент, з якого особа набувала права землекористування, тож право постійного землекористування землями загальновійськового артполігону «Тарутинський» у Одеського військового округу виникло згідно постанови Ради народних комісарів УРСР від 1945 року та на підставі рішення Ізмаїльського обласного виконкому від 1946 року.

З урахуванням викладеного, не зважаючи на відсутність державного акту або реєстрації прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право постійного користування землями загальновійськового полігону «Тарутинський» залишається за Міністерством оборони України, а тому вони відносяться до земель оборони, належать державі на праві власності та закріплені за Міністерством оборони України на праві постійного користування.

01.11.2021р. до суду від Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини (КЕЧ) району надійшла відповідь на відзив (вх.№28964/21), в якій позивач-2 повідомив, що відповідно до форми №405, станом на 01.10.2021р. на обліку Білгород-Дністровської КЕЧ району перебуває земельна ділянка площею 24 229,5 га. Під час проведення робіт з інвентаризації 10.07.2020р. було внесено відомості до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки №:01:002:0510 площею 6953,2926 га, з цільовим призначенням 15.01. для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України. При цьому, частина земельних ділянок Тарутинського полігону загальною площею 10 331,8751 га, які перебували в оренді юридичних осіб та вже були сформовані та зареєстровані, протягом 2017-2020 років були повернуті до складу земель Міноборони.

12.11.2021р. до суду від Міністерства оборони України надійшла відповідь на відзив (вх.№30382/21), в якій позивач-1 вказує про необґрунтованість та безпідставність наведених у відзиві доводів відповідача-1. Також, до відповіді на відзив додано, серед іншого, наступні копії документів: Постанову №2002/063 Ради народних комісарів української PCP від 18.12.1945 р. «Об отводе 20 000 гектаров на територии Бородинского, Тарутинского и Саратського районов Измаильской области для организации окружного артполигона ОдВО»; Рішення звуженого засідання Ізмаїльського обласного виконавчого комітету №7 від 10.06.1946 р. «Об утверждении акта обласной комісії по передаче земель под Артиллерийский Палигон Одесскому Воєнному Округу»; Акту передачі земель від обласної комісії під Учбовий Артилерійський Полігон ОдВО на площі 23600 га; кадастрового плану військового містечка №11 «Військовий полігон Тарутинський».

17.11.2021р. до суду від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№30846/21).

В судовому засіданні 17.11.2021р. представником позивача-1 надано клопотання про продовження строку підготовчого провадження відповідно до ч. 3 ст. 177 ГПК України (вх.№30889/21).

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.11.2021р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання у справі на 06.12.2021р., про що Бородінську селищну раду Болградського району Одеської області та державного реєстратора Саратської селищної ради Білгород- Дністровського району Одеської області Димитренко Д.В. повідомлено ухвалою суду від 17.11.2021р., в порядку ст. 120 ГПК України.

18.11.2021р. до суду від Міністерства оборони України надійшло клопотання про долучення доказів (вх.№31042/21).

30.11.2021р. до суду від прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону надійшло клопотання про залучення документів до матеріалів справи (вх.№32233/21), а саме копій договорів оренди землі від 28.12.2017р. та 06.04.2009р., наданих Господарським судом Одеської області зі справи №5017/2972/2012.

02.12.2021р. до суду від Міністерства оборони України надійшли заперечення на клопотання відповідача-1 про витребування доказів (вх.№32485/21), відповідно до якого останнім зазначено, що згідно обліку земель Міністерства оборони України на території Болградського району Одеської області перебуває Військове містечко №11 («Тарутинський загальновійськовий полігон») до складу якого входить земельна ділянка загальною площею - 24 229,5 га. Вказана земельна ділянка під окружний артилерійський полігон Одеського військового округа була надана в постійне користування землекористувачу - Одеському військовому округу на підставі рішень уповноважених на той час органів, а саме: Постанови №2002/063 Ради народних депутатів Української PCP від 18 грудня 1945 «Об отводе 20 000 гектаров на територии Бородинского, Тарутинского и Саратського районов Измаильской области для организации окружного артполигона ОдВО», вказана постанова була затверджена розпорядженням Совнаркома Союза ССР від 19 січня 1946 р. №742 рс.; Рішення звуженого засідання Ізмаїльського обласного виконавчого комітета №7 від 10.06.1946 р. «Об утверждении акта обласной комісії по передаче земель под Артиллерийский Полигон Одесскому Воєнному Округу»; Акту передачі земель від обласної комісії під Учбовий Артилерійський Полігон ОдВО на площі 23600 га.

Також, Міністерство оборони України вказує, що зазначені документи зберігаються в оригіналі в Державному архіві Одеської області, про що свідчить відмітка архіву на зворотньому боці документів, та саме ці документи були підставою виникнення права користування зазначеними землями у військових формувань Міноборони, які набули згідно діючого законодавства України і тепер мають статус «земель оборони». Разом з тим, міністерство зазначає, що розпорядження Совнаркома Союза ССР від 19.01.1946 р. №742 рс, в оригіналі зберігається за місцем його видання - в Російській Федерації (м. Москва), а враховуючи те, що вказаний документ на момент його видання був з обмеженим доступом (мав гриф «секретно»), то його Міноборони України не може отримати та надати для огляду до суду із вказаних причин.

06.12.2021р. до суду від Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області надійшло клопотання про залишення позову без розгляду (вх.№32739/21), з огляду на відсутність у Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону підстав для здійснення представництва Міністерства оборони України та Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району, та відсутність повноважень щодо звернення до Господарського суду Одеської області із позовною заявою.

06.12.2021р. до суду від третьої особи надійшли пояснення щодо відповіді на відзив (вх.№32750/21), в яких останній також вказує на відсутність у прокуратури повноважень на здійснення представництва інтересів Міністерства оборони України та Білгород-Дністровської КЕЧ району.

Окрім цього, третя особа звертає увагу на відсутність у позивачів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки та правомірність прийняття відповідачем-1 спірних земельних ділянок із державної в комунальну власність на підставі Закону України «Про внесення змін до Земельного кодексу України та інших законодавчих актів щодо удосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 24.05.2021р. №1423-ІХ та ст. 24 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України, оскільки станом на день прийняття оскаржуваного рішення спірні земельні ділянки не відносились до земель оборони.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.12.2021р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача-1 про витребування доказів (вх.№27645/21 від 19.10.2021р.), з огляду на те, що в клопотанні не конкретизовано, які докази мають бути витребувані у позивача-1 та не наведено підстав, з яких вбачається, що запитувані докази дійсно знаходяться у Міністерства оборони України.

Окрім цього, протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.12.2021р. відкладено підготовче засідання у справі на 20.12.2021р. о 15:00, попередньо визначено дату та час наступного судового засідання для розгляду справи по суті 20.12.2021р. о 15:30, про що ухвалою суду від 06.12.2021р. повідомлено відповідачів, в порядку ст.120 ГПК України.

08.12.2021р. до суду від позивача-2 надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (вх.№33121/21).

16.12.2021р. до суду від відповідача-1 надійшли заперечення на відповідь на відзив Білгород-Дністровської КЕЧ району (вх.№34118/21) та заперечення на відповідь на відзив Міністерства оборони України (вх.№34119/21), в яких відповідач-1, з поміж іншого, знову вказує на відсутність у позивачів дійсного права користування спірними земельними ділянками, що виключає можливість звернення за судовим захистом.

17.12.2021р. до суду від Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону надійшли заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (вх.№34183/21), в яких прокурор вказує про необґрунтованість заявленого клопотання.

Так, на виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», СП ВОС ПР листом від 18.06.2021р. №15/1-2204вих-21 поінформувала Міністерство оборони України, Білгород-Дністровську КЕЧ району про порушення вимог законодавства внаслідок прийняття Бородінською селищною радою рішення від 28.05.2021р. №125-VIII, та про представництво прокуратурою інтересів держави у формі звернення до суду з позовом. У відповідь на вказаний лист прокуратури Міністерство оборони не надало інформацію про вжиті ним заходи щодо скасування вказаного рішення Бородінської селищної ради, рішень державного реєстратора та їх повернення державі, не звернулось до суду із відповідним позовом, що стало підставою для вжиття прокуратурою заходів з метою захисту інтересів держави.

20.12.2021р. до суду від Міністерства оборони України надійшли заперечення на клопотання відповідача-1 про залишення позову без розгляду (вх.№34318/21).

Цього ж дня, до суду від Міністерства оборони України також надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (вх.№34438/21).

Протокольними ухвалами Господарського суду Одеської області від 20.12.2021р.:

- відмовлено в задоволенні клопотання відповідача-1 про залишення позову без розгляду (вх.№32739/21 від 06.12.2021р.), з огляду на його необґрунтованість;

- закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на попередньо визначену дату 20.12.2021р. о 15:30;

- оголошено перерву в судовому засіданні до 12.01.2022р., про що ухвалою суду від 20.12.2021р. повідомлено державного реєстратора Саратської селищної ради Білгород- Дністровського району Одеської області Димитренко Д.В., в порядку ст. 120 ГПК України.

В судовому засіданні 12.01.2022р.:

представник прокуратури позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити;

представники позивачів позовні вимоги керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити;

Представники Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області та СФГ "Колос" в судове засідання 12.01.2022р. не з`явились, про дату місце та час судового засідання повідомлені належним чином, в порядку ч.3 ст. 216 ГПК України, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою від 20.12.2021р., будь-яких заяв або клопотань до суду не направляли.

Державний реєстратор Саратської селищної ради Білгород- Дністровського району Одеської області Димитренко Дмитро Володимирович в жодне судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про отримання ухвал суду, причин неявки суду не повідомив, заяв по суті справи не надав.

В судовому засіданні 12.01.2022р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення присутніх у судових засіданнях учасників справи, суд встановив наступне.
Постановою Ради народних комісарів УРСР від 18.12.1945р. №2002/063 «Об отводе 20000 га земли на территории Бородинского, Тарутинского и Саратского районов Измаильской области для организации артполигона ОДВО» було вирішено відвести на території зазначених районів під окружний артполігон Одеського військового округу 20000 га землі.

Постановою Ізмаїльського обласного виконавчого комітету та бюро обкому №53/9-ОП від 12.02.1946р. затверджений перелік організаційних заходів, необхідних для здійснення в натурі передачі земель Одеському військовому округу га переселення у зв`язку з цим селянських господарств.

Рішенням засідання Ізмаїльського обласного виконкому №7 від 10.06.1946р. затверджено акт обласної комісії від 10.06.46р. про передачу земельної ділянки площею 23600га під навчальний артилерійський полігон Одеського військового округу в натурі за рахунок земель Саратського, Тарутинського, Бородинського, Староказачанського та Арцизького районів. При цьому, в акті від 10.06.1946р. зазначено, що при відводі земель в натурі, у зв`язку з рельєфом місцевості (з метою включення деяких висотних пунктів) виникла необхідність у збільшенні площі артполігону, у зв`язку з чим, фактично відведено під полігон на 3600 га більше, ніж було передбачено проектом, що було узгоджено районними організаціями.

Тарутинською районною державною адміністрацією 05.05.2005р. відповідно до ст.13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст.ст. 17,141,149; п.3,5,12 р.Х Земельного кодексу України, згідно з директивою Міністерства оборони України №115/1/01 від 29.01.2004р. та Наказом командувача військами Південного оперативного командування №67 від 16.02.2004р. «Про розформування військової частини А-1366» прийнято розпорядження №101/А-2005 «Про вилучення із користування військової частини А-1366 земельної ділянки загальновійськового полігону на території Веселодолинської сільської ради».

Розпорядженням Тарутинської районної державної адміністрації №368/А-2005 від 14.12.2005р. внесено зміни до розпорядження №101/А-2005 та п.1 викладено в наступній редакції: «припинити право користування земельною ділянкою площею 23253,17га, яка була надана в користування військовій частині А-1366 для організації загальновійськового полігону і розташована на території Веселодолинської сільської ради та перевести її до остаточного вирішення земельних суперечок в землі запасу Веселодолинської сільської ради».

Вказані обставини встановлені постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012р. у справі № 2-а-3436/08/1570 за позовом військового прокурора Болградського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області за участю третіх осіб Кабінету Міністрів України, ФГ "Весела Долина" , ТОВ "Тіса", ТОВ "Мазур-Юг", ПП "Роман" , ТОВ ВКФ "Бородіно-А", ОСГ с. Пасічне , ВАТ "Грона", ОСГ с. Весела Долина, ПП "Фетіца" , ТОВ "Карпати" МРП "Сокіл" , ФГ "Таврія К", ФГ "Кобра -5ББ", ФГ "Колос 2006" , ЗАТ ім. Калініна, СВК "Победа" , ФГ "Колос", ДП "Саратське лісове господарство" , ВАТ ім. Чапаєва, Військового радгоспу "Чорноморський", ТОВ "Агро" та 299 фізичних осіб про скасування розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області «Про використання земель Тарутинського загальновійськового полігону» №101/А-2005 від 05.05.2005р. та п.1 Розпорядження №368/А-2005 від 14.12.2005р. «Про внесення змін до деяких розпоряджень голови райдержадміністрації щодо урегулювання земельних відносин з військовими формуваннями», якою постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2011р. скасовано, прийнято нову постанову, якою позов військового прокурора Болградського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України задоволено, визнано протиправними і скасовано розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області «Про використання земель Тарутинського загальновійськового полігону» №101/А-2005 від 05 травня 2005р. та п.1 Розпорядження №368/А-2005 від 14 грудня 2005р. «Про внесення змін до деяких розпоряджень голови райдержадміністрації щодо урегулювання земельних відносин з військовими формуваннями».

Окрім цього, з наявних в матеріалах справи витягів з Державного земельного кадастру вбачається, що земельні ділянки під кадастровими номерами :01:002:0352; :01:002:0353; :01:002:0354; :01:002:0355; :01:002:0356; :01:002:0357; :01:002:0358; :01:002:0359; :01:002:0360; :01:002:0361; :01:002:0362; :01:002:0363; :01:002:0364; :01:002:0365; :01:002:0366; :01:002:0372; :01:002:0373; :01:002:0374 в період з 05.02.2008р. по 28.04.2009р. зареєстровані за Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області з цільовим призначенням 01.01. Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Разом з тим, з довідки Білгород-Дністровської КЕЧ району №1162 від 07.08.2012р. вбачається, що станом на 01.08.2012р. відповідно до відомостей наявності та використання земельних ділянок (форма 405) на картковому обліку КЕЧ району рахується земельна ділянка №92 військового містечка 11 загальною площею 24 229,5 га.

Окрім цього, рішенням Господарського суду Одеської області від 26.05.2017р. у справі №5017/2972/2012, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04.10.2017р. та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.03.2018р., задоволено позовні вимоги заступника Білгород-Дністровського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області та селянського (фермерського) господарства «Колос», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів: Кабінету Міністрів України про визнання недійсними договорів оренди землі та витребування земельних ділянок, визнано недійсними: договір оренди землі від 28.12.2007 року - об`єкт оренди - земельна ділянка площею 2100,0 га, укладений між Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області та Селянським фермерським господарством «Колос»; договір оренди землі від 06.04.2009 року, об`єкт оренди - земельна ділянка площею 144,0 га, укладений між Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області та селянським (фермерським) господарством «Колос»; договір оренди землі від 06.04.2009 року, об`єкт оренди - земельна ділянка площею 105,25 га, укладений між Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області та селянським (фермерським) господарством «Колос»; договір оренди землі від 06.04.2009 року, об`єкт оренди - земельна ділянка площею 312,5 га, укладений між Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області та селянським (фермерським) господарством «Колос»; договір короткострокової оренди землі від 09.11.2011 року № 59, об`єкт оренди- земельна ділянка площею 180,0 га, укладений між Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області та селянським (фермерським) господарством «Колос»; витребувано від селянського (фермерського) господарства "Колос" та зобов`язано повернути Міністерству оборони України зі складанням акту приймання-передачі земельні ділянки загальною площею 2841,754 га, передані на підставі договору оренди землі від 28.12.2007р. року, об`єкт оренди - земельна ділянка площею 2100,0 га; договору оренди землі від 06.04.2009 року, об`єкт оренди - земельна ділянка площею 144,0 га; договору оренди землі від 06.04.2009 року, об`єкт оренди - земельна ділянка площею 105,25 га; договору оренди землі від 06.04.2009 року, об`єкт оренди - земельна ділянка площею 312,5 га; договору короткострокової оренди землі від 09.11.2011 року № 59, об`єкт оренди - земельна ділянка площею 180,0 га.

З прикінцевих положень наявних у матеріалах справи копій договорів оренди (Том ІІ, арк./справи 143-157), що були предметом оскарження у вказаній справі, вбачається, що:

- об`єктом оренди за договором оренди землі № б/н від 28.12.2007 року є земельна ділянка площею 2100,0 га, до складу якої входять ділянки під кадастровими номерами: :01:002:0352; :01:002:0353; :01:002:0354; :01:002:0355; :01:002:0356; :01:002:0357; :01:002:0358; :01:002:0359; :01:002:0360; :01:002:0361; :01:002:0362; :01:002:0363; :01:002:0364; :01:002:0365; :01:002:0366;

- об`єктом оренди за договором оренди землі № б/н від 06.04.2009 року є земельна ділянка площею 144,0 га, кадастровий номер :01:002:0371;

- об`єктом оренди за договором оренди землі № б/н від 06.04.2009 року є земельна ділянка площею 105,25 га, кадастровий номер :01:002:0373;

- об`єктом оренди за договором оренди землі № б/н від 06.04.2009 року є земельна ділянка площею 312,5 га, кадастровий номер :01:002:0374;

15.11.2017р. на виконання наказу Господарського суду Одеської області від 17.10.2017р. по справі №5017/2972/2012, за участі старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Мельниченко А.В., комісією у складі: представника Міністерства оборони України підполковника юстиції Доброва Ю.І., головного інженера майора Зюськова Д.Ю., інженера з землекористування КЕЧ району працівника ЗСУ Колосової Т.П., на підставі наказу Начальника Білгород-Дністровської КЕЧ району №123 від 14.11.2017р., з однієї сторони, та керівника СФГ «Колос» Юрескул Б.П., з іншої сторони, складено акт прийому-передачі про повернення Міністерству оборони України земельної ділянки військового полігону загальною площею 2841,754 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 із зазначенням знаходження на земельних ділянках посівів озимих культур, що також підтверджується актами державного виконавця від 15.11.2017р.

З копії індивідуальної картки №97 за формою 403 (Том ІІ, а/с 206) вбачається, що на обліку Білгород-Дністровської КЕЧ району перебуває земельна ділянка площею 24 229,5 га на підставі рішення Ізмаїльського виконкому №7 від 10.06.1946р., дата запису 17.12.2018р.

Разом з тим, 28.05.2021р. рішенням Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області №125-VІІІ, з посиланням на ст. 117, 122, 125, 126 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про землеустрій», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин та ст. 24 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, вирішено прийняти в комунальну власність Бородінської селищної територіальної громади Болградського району Одеської області 71 земельну ділянку державної власності, серед яких земельні ділянки за такими кадастровими номерами: :01:002:0352 площею 50,2897 га; :01:002:0353 площею 6,0542 га; :01:002:0354 площею 75,7038 га; :01:002:0355 площею 117,0052 га; :01:002:0356 площею 84,3021 га; :01:002:0357 площею 56,584 га; :01:002:0358 площею 94,4844 га; :01:002:0359 площею 93,9923 га; :01:002:0360 площею 114,0748 га; :01:002:0361 площею 127,2283га; :01:002:0362 площею 75,2257 га; :01:002:0363 площею 320,4858 га; :01:002:0364 площею 311,5542 га; :01:002:0365 площею 197,6391 га; :01:002:0366 площею 375,3891 га; :01:002:0371 площею 144,0038 га; :01:002:0372 площею 105,2486 га; :01:002:0373 площею 105,2502 га; :01:002:0374 площею 312,5003 га та зобов`язано виконавчий комітет Бородінської селищної територіальної громади Одеської області забезпечити проведення державної реєстрації права комунальної власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за Бородінською селищною територіальною громадою Болградського району Одеської області.

На підставі вказаного рішення, державним реєстратором Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Димитренком Дмитром Володимировичем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) про реєстрацію права комунальної власності Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області на земельні ділянки, а саме рішення за: індексним № 58633516 від 09.06.2021р. щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0352; індексним № 58634145 від 09.06.2021р. щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0353; індексним № 58634981 від 09.06.2021р. щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0354; індексним № 58636881 від 09.06.2021р. щодо земельної ділянки за кадастровим :01:002:0355; індексним № 58637665 від 09.06.2021р. щодо земельної ділянки за кадастровим :01:002:0356; індексним № 58638828 від 09.06.2021р. щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0357; індексним №58654329 від 09.06.2021р. щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0358; індексним № 58654543 від 09.06.2021р. щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0359; індексним № 58654688 від 09.06.2021р. щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0360; індексним № 58654848 від 09.06.2021р. щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0361; індексним № 58654968 від 09.06.2021р. щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0362; індексним № 58655095 від 09.06.2021р. щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0363; індексним № 58656710 від 10.06.2021р. щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0364; індексним № 58657001 від 10.06.2021р. щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0365; індексним № 58657375 від 10.06.2021р. щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0366; індексним № 58657849 від 10.06.2021р. щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0372; індексним № 58658574 від 10.06.2021р. щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0373; індексним № 58659349 від 10.06.2021р. щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0374.

З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.08.2021р. також вбачається, що земельні ділянки під кадастровими номерами: :01:002:0352; :01:002:0353; :01:002:0354; :01:002:0355; :01:002:0356; :01:002:0357; :01:002:0358; :01:002:0359; :01:002:0360; :01:002:0361; :01:002:0362; :01:002:0364; :01:002:0365; :01:002:0366 перебувають в оренді у СФГ «Колос» на підставі договору оренди від 05.02.2008р., зі строком дії оренди до 01.10.2056р., а земельна ділянка під кадастровим номером :01:002:0363 на підставі договору оренди від 29.01.2008р., строк дії оренди до 01.10.2056р.

Разом з тим, вважаючи, що Бородінська селищна рада незаконно, всупереч вимог ст. 19 Конституції України, ст. 19, 77, 116, 141, 142 ЗК України, Закону України «Про використання земель оборони» прийняла рішення про вилучення із державної власності та переведення в комунальну власність земельних ділянок загальною площею 2767,0156 га, розпорядившись землями державної форми власності, без дозволу землекористувача та власника земельної ділянки та без прийняття відповідних рішень про зміну її цільового призначення, керівник Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону звернувся до суду за захистом інтересів держави в особі Міністерства оборони України, Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району з вимогами про визнання незаконним та скасування рішення Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області від 28.05.2021р. № 125-VII «Про прийняття земельних ділянок товарного сільськогосподарського виробництва з земель державної власності у комунальну власність Бородінської селищної територіальної громади Одеської області» щодо 19 земельних ділянок загальною площею 2767,0156 га, скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права комунальної власності та витребування спірних земельних ділянок на користь держави в особі Міністерства оборони України.

Враховуючи встановлені обставини, суд доходить до наступних висновків.
Обґрунтовуючи наявність підстав для представництва інтересів держави в особі Міністерства оборони України та Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району, керівник прокуратури вказує, що належні державі землі оборони відповідачем-1 протиправно прийнято до земель комунальної власності, разом з тим, Міністерством оборони України заходи представницького характеру з питань захисту інтересів держави на земельну ділянку загальновійськового полігону «Тарутинський» (військове містечко №11) не вжито. Разом з тим, не вжито відповідних заходів і Білгород-Дністровською квартирно - експлуатаційною частиною району Одеської області, на обліку якої знаходяться спірні земельні ділянки.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 01.04.2008р. № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30 вересня 2016 року, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

У рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Частина 3 статті 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.05.2020р. в справі № 912/2385/18 зазначила, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Верховний Суд також вказав, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Згідно ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України», п. 4, 5 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 26 листопада 2014 р. № 671, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади, яке, зокрема, здійснює в межах повноважень, передбачених законом, функції з управління об`єктами державної власності, які належать до сфери управління Міноборони; веде облік об`єктів державної власності, які належать до сфери управління Міноборони. Міністерство забезпечує в установленому порядку самопредставництво Міноборони в судах та інших органах через осіб, уповноважених діяти від його імені, у тому числі через посадових (службових) осіб юридичної служби Міноборони або інших уповноважених осіб, а також забезпечує представництво інтересів Міноборони в судах та інших органах через представників.

Таким чином, саме Міністерство оборони України уповноважене здійснювати захист інтересів держави у випадку порушення прав на нерухоме майно, в тому числі земельні ділянки, надані для потреб оборони.

Разом з тим, відповідно до п.п. 1.1, 1.3. Інструкції з обліку земельних ділянок в органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 19.12.2017 № 680, облік земельних ділянок, які надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військових навчальних закладів, підприємств, організацій, госпрозрахункових організацій Збройних Сил України та Міністерства оборони України ведеться, зокрема, у квартирно-експлуатаційних відділах та квартирно-експлуатаційних частинах районів. При цьому, КЕЧ району здійснює заходи щодо контролю за ефективним використанням земель оборони, які перебувають у неї на обліку.

Так, судом встановлено, що листом від 18.06.2021р. за №15/1-2204вих-21 заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону повідомив Міністерство оборони України та Білгород-Дністровську квартирно-експлуатаційну частину району про прийняття Бородінською селищною радою Болградського району Одеської області рішення від 28.05.2021р. №125-VIII, яким спірні земельні ділянки в межах загальновійськового полігону «Тарутинський» виведено із державної власності в комунальну та про реєстрацію відповідних прав на підставі вказаного рішення, а також повідомив про намір звернутись до суду за захистом інтересів держави в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Листом від 02.07.2021р. за вих. №1035 Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району у відповідь на лист від 18.06.2021р. за №15/1-2204вих-21 повідомила, що зазначені у рішенні від 28.05.2021р. №125-VIII земельні ділянки входять до складу загальновійськового полігону «Тарутинський», є землями державної власності, які перебувають у постійному користуванні Міністерства оборони України, відносяться за цільовим призначенням до земель оборони та знаходяться на обліку Білгород-Дністровської КЕЧ району. При цьому, Білгород-Дністровська КЕЧ району повідомила, що не зверталась до суду за захистом прав на земельні ділянки.

В свою чергу, листом від 14.07.2021р. за вих.№370/1/6823 у відповідь на лист від 18.06.2021р. за №15/1-2204вих-21 Командування сил логістики Збройних Сил України Міністерства оборони України повідомило прокуратуру про те, що до суду за захистом прав на земельну ділянки не зверталось.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що керівник прокуратури з дотриманням встановленого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» порядку в межах наданих йому повноважень та за наявності обставин неналежного здійснення захисту інтересів держави Міністерством оборони України та Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційною частиною району, звернувся до суду за захистом інтересів держави в особі Міністерства оборони України та Білгород-Дністровської КЕЧ району, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позивачем-1 клопотання про залишення позову без розгляду від 06.12.2021р. за вх.№32739/21.

Отже, встановивши наявність у керівника прокуратури суб`єктивного права на звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району, суд, вирішуючи питання щодо позовних вимог, виходить з наступного.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вищевказаних норм, правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього Кодексу передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (аналогічна норма права закріплена статтею 20 Господарського кодексу України).

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності в судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

Надаючи оцінку доводам керівника прокуратури та позивачів щодо порушення права державної власності на землі оборони та права постійного користування земельною ділянкою Міністерства оборони України відповідачем-1, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За змістом статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Статтею 77 ЗК України передбачено, що землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності. Навколо військових та інших оборонних об`єктів у разі необхідності створюються захисні, охоронні та інші зони з особливими умовами користування. Порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Аналогічне поняття земель оборони наведено також у статті 1 Закону України "Про використання земель оборони", який визначає правові засади і порядок використання земель оборони.

Відповідно до статті 84 ЗК України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відповідно до закону. До земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність, належать, зокрема, землі оборони, крім земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про Збройні Сили України", земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління.

Правовий статус спірних земельних ділянок був предметом дослідження у справі № 2-а-3436/08/1570 за позовом військового прокурора Болградського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, за участю третіх осіб Кабінету Міністрів України, ФГ "Весела Долина", ТОВ "Тіса", ТОВ "Мазур-Юг", ПП "Роман" , ТОВ ВКФ "Бородіно-А", ОСГ с. Пасічне , ВАТ "Грона" , ОСГ с. Весела Долина , ПП "Фетіца" , ТОВ "Карпати", МРП "Сокіл" , ФГ "Таврія К" , ФГ "Кобра -5ББ" , ФГ "Колос 2006" , ЗАТ ім. Калініна, СВК "Победа" , ФГ "Колос" , ДП "Саратське лісове господарство" , ВАТ ім. Чапаєва, Військового радгоспу "Чорноморський" , ТОВ "Агро" та 299 фізичних осіб про скасування розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області «Про використання земель Тарутинського загальновійськового полігону» №101/А-2005 від 05.05.2005р. та п.1 Розпорядження №368/А-2005 від 14.12.2005р. «Про внесення змін до деяких розпоряджень голови райдержадміністрації щодо урегулювання земельних відносин з військовими формуваннями», в якій, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012р. постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2011р. скасовано, прийнято нову постанову, якою позов військового прокурора Болградського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України задоволено, визнано протиправними і скасовано розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області «Про використання земель Тарутинського загальновійськового полігону» №101/А-2005 від 05 травня 2005р. та п.1 Розпорядження №368/А-2005 від 14 грудня 2005р. «Про внесення змін до деяких розпоряджень голови райдержадміністрації щодо урегулювання земельних відносин з військовими формуваннями».

Колегія суддів у вказаній справі дійшла висновку про те, що право постійного землекористування у Одеського військового округу виникло згідно з постановою Ради народних комісарів УРСР від 1945 року та на підставі рішення Ізмаїльського обласного виконкому від 1946 року. При цьому, внесення в подальшому змін до законодавства, що регулює земельні правовідносини, не може бути підставою для втрати громадянами та юридичними особами раніше наданого їм права користування земельною ділянкою, тож, незважаючи на відсутність державного акту, право постійного користування спірними землями залишається за Міністерством оборони України, а тому вони відносяться до земель оборони, належать державі на праві власності та закріплені за відповідними військовими формуваннями на праві постійного користування.

Окрім цього, у справі №5017/2972/2012 за позовом заступника Білгород-Дністровського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області та Фермерського господарства «Колос», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів: Кабінету Міністрів України про визнання недійсними договорів оренди землі та витребування земельних ділянок, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського, залишаючи без змін рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2017 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04.10.2017р., в постанові від 22.09.2018р. дійшов висновку, що наявність чи відсутність у Міністерства оборони України документів на користування земельною ділянкою не змінює її правового статусу, оскільки його визначено законом. З огляду на що, суд відхилив посилання СФГ «Колос» на те, що земельна ділянка станом на день укладання договорів оренди землі знаходилась у статусі такої, що не надана у власність, а правовстановлюючих документів виготовлено не було.

Судова колегія також зазначила, що передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України. Таким чином, передача земель, наданих для потреб оборони, здійснюється місцевим органом влади за умови отримання згоди Міністра оборони України. Судами встановлено відсутність доказів на підтвердження надання такої згоди, а також не підтвердження відмови Міністерства оборони України від земель оборони, що розташовані у Тарутинському районі Одеської області, зокрема, земельними ділянками Тарутинського артполігону, які передані за спірними договорами оренди.

Таким чином, вказаними судовими рішеннями встановлено преюдиційні обставини щодо Міністерства оборони України, а саме щодо належності станом на день розгляду вказаних справ земельної ділянки загальновійськового полігону «Тарутинський» до земель оборони, користувачем яких є Міністерство оборони України. З урахуванням вимог ч. 4 ст. 75 ГПК України вказані обставини не підлягають повторному доказуванню при розгляді справи №916/2541/21.

Окрім цього, заперечуючи проти преюдиційності встановлених в справах №2-а-3436/08/1570, 5017/2972/2012 обставин та зроблених на підставі їх аналізу висновків суду, відповідачем-1 не наведено будь-яких достатніх підстав для неврахування на підставі ч. 7 ст. 75 ГПК України судом при розгляді справи №916/2541/21 наданої судами правової оцінки встановленим під час розгляду справ №2-а-3436/08/1570, 5017/2972/2012 фактам.

Встановивши належність спірних земельних ділянок до земель оборони, суд враховує, що чинним законодавством встановлено особливий порядок розпорядження ними.

Зокрема, статтею 6 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" встановлено, що рішення про відчуження військового майна, що є придатним для подальшого використання, але не знаходить застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України. Порядок відчуження військового майна визначається Кабінетом Міністрів України.

Оскільки землі оборони перебувають лише у користуванні Міністерства оборони України, а розпоряджається ними Кабінет Міністрів України, відповідно до статті 142 ЗК України, виключно Кабінет Міністрів України має право припиняти право користування земельною ділянкою, що входить до складу земель оборони.

У постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 902/538/14 викладений такий правовий висновок: "Істотною передумовою для припинення права постійного користування землями оборони, які закріплені за структурними одиницями Збройних Сил України, та подальшої передачі таких ділянок у власність або у користування іншим особам є прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення за поданням Міністерства оборони України."

При цьому, в матеріалах прави відсутні докази щодо прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення про припинення права користування земельною ділянкою, що входить до складу загальновійськового полігону «Тарутинський», чи будь-якою її частиною, на підставі чого суд доходить висновку, що як вказана земельна ділянка в цілому, так і сформовані з її складу земельні ділянки під кадастровими номерами: :01:002:0352; :01:002:0353; :01:002:0354; :01:002:0355; :01:002:0356; :01:002:0357; :01:002:0358; :01:002:0359; :01:002:0360; :01:002:0361; :01:002:0362; :01:002:0363; :01:002:0364; :01:002:0365; :01:002:0366; :01:002:0372; :01:002:0373; :01:002:0374 станом на день прийняття оскаржуваного рішення Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області від 28.05.2021р. №125-VIII відносились до земель оборони та перебували у державній власності.

Разом з тим, 28.05.2021р. рішенням Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області №125-VІІІ, з посиланням на вимоги ст. 117, 122, 125, 126 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про землеустрій», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин та ст. 24 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, вирішено прийняти в комунальну власність Бородінської селищної територіальної громади Болградського району Одеської області 71 земельну ділянку державної власності, серед яких земельні ділянки загальною площею 2767,0156 га за такими кадастровими номерами: :01:002:0352 площею 50,2897 га; :01:002:0353 площею 6,0542 га; :01:002:0354 площею 75,7038 га; :01:002:0355 площею 117,0052 га; :01:002:0356 площею 84,3021 га; :01:002:0357 площею 56,584 га; :01:002:0358 площею 94,4844 га; :01:002:0359 площею 93,9923 га; :01:002:0360 площею 114,0748 га; :01:002:0361 площею 127,2283га; :01:002:0362 площею 75,2257 га; :01:002:0363 площею 320,4858 га; :01:002:0364 площею 311,5542 га; :01:002:0365 площею 197,6391 га; :01:002:0366 площею 375,3891 га; :01:002:0371 площею 144,0038 га; :01:002:0372 площею 105,2486 га; :01:002:0373 площею 105,2502 га; :01:002:0374 площею 312,5003 га, та зобов`язано виконавчий комітет Бородінської селищної територіальної громади Одеської області забезпечити проведення державної реєстрації права комунальної власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за Бородінською селищною територіальною громадою Болградського району Одеської області.

Згідно ч. 1, 2 ст. 117 ЗК України, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.

До земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

Згідно п. 24 Перехідних положень ЗК України, з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, зокрема, оборони. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що рішення Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області №125-VІІІ від 28.05.2021р., яким вирішено прийняти в комунальну власність Бородінської селищної територіальної громади Болградського району Одеської області 71 земельну ділянку державної власності, серед яких земельні ділянки загальною площею 2767,0156 га за такими кадастровими номерами: :01:002:0352 площею 50,2897 га; :01:002:0353 площею 6,0542 га; :01:002:0354 площею 75,7038 га; :01:002:0355 площею 117,0052 га; :01:002:0356 площею 84,3021 га; :01:002:0357 площею 56,584 га; :01:002:0358 площею 94,4844 га; :01:002:0359 площею 93,9923 га; :01:002:0360 площею 114,0748 га; :01:002:0361 площею 127,2283га; :01:002:0362 площею 75,2257 га; :01:002:0363 площею 320,4858 га; :01:002:0364 площею 311,5542 га; :01:002:0365 площею 197,6391 га; :01:002:0366 площею 375,3891 га; :01:002:0371 площею 144,0038 га; :01:002:0372 площею 105,2486 га; :01:002:0373 площею 105,2502 га; :01:002:0374 площею 312,5003 га, - прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки відповідач-1 прийняв у комунальну власність земельні ділянки із складу земель оборони, право постійного користування якими належить Міністерству оборони України.

На підставі вказаного рішення, державним реєстратором Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Димитренком Дмитром Володимировичем прийнято рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) про реєстрацію права комунальної власності Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області на спірні земельні ділянки.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень на момент виникнення спірних правовідносин були визначені Законом України від 01.07.2004 №1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень".

Згідно з абзацами другим і третім ч.1 ст.2 Закону № 1952-IV, державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) є офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень; Державний реєстр прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обмеження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна.

З урахуванням встановлених обставин та констатування судом незаконності рішення Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області №125-VІІІ від 28.05.2021р., суд доходить висновку, що проведення державним реєстратором реєстраційних дій щодо реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки із складу земель оборони, які перебувають у користуванні Міністерства оборони України та знаходиться на обліку у Білгород-Дністровській КЕЧ району, дійсно порушує права позивачів.

Разом з тим, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту, суд має виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 923/364/19 та від 16.06.2020 у справі № 904/1221/19.

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Так, предметом позовних вимог у справі є визнання недійсним та скасування рішення відповідача-1, яким спірні земельні ділянки прийнято в комунальну власність, скасування рішень відповідача-2, прийнятих на підставі оскаржуваного рішення та витребування спірних земельних ділянок на користь держави в особі Міністерства оборони України.

Надаючи оцінку обраному керівником прокуратури способу захисту порушених прав позивачів з урахуванням змісту спірних правовідносин, суд вважає, що обраний керівником прокуратури спосіб захисту шляхом визнання недійсним та скасування рішення відповідача-1, скасування рішень відповідача-2, є неефективним, оскільки задоволення вказаних вимог не може призвести до захисту або відновлення порушеного речового права позивачів, зокрема повернення у володіння або користування спірних земельних ділянок.

Серед способів захисту речових прав Цивільний кодекс України виокремлює, зокрема, витребування майна із чужого незаконного володіння (стаття 387), усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391), визнання права власності (стаття 392), відшкодування матеріальної і моральної шкоди (статті 1166, 1167, 1173).

Для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскарження всього ланцюга договорів та інших правочинів щодо спірного майна не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна із чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не зумовлює правових наслідків, на які воно спрямоване. Подібні за змістом висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 85, 86), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (пункти 38, 39), від 1 та 15 жовтня 2019 року у справах № 911/2034/16 (пункт 46) та № 911/3749/17 (пункти 6.25, 6.26), від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17, 02 лютого 2021 року у справі №925/642/19.

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем. Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла, зокрема, у пунктах 10.29 постанови від 30.06.2020р. у справі №19/028-10/13.

З огляду на викладене, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності, рішень державного реєстратора про реєстрацію прав на це майно за незаконним володільцем, чи інші вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, не є необхідними для ефективного відновлення його прав, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області від 28.05.2021р. № 125-VII «Про прийняття земельних ділянок товарного сільськогосподарського виробництва з земель державної власності у комунальну власність Бородінської селищної територіальної громади Одеської області» щодо 19 земельних ділянок загальною площею 2767,0156 га, скасування рішень державного реєстратора Саратської селищної ради Білгород- Дністровського району Одеської області Димитренко Дмитра Володимировича про реєстрацію права комунальної власності за: індексним № 58633516 від 09.06.2021; індексним № 58634145 від 09.06.2021; індексним № 58634981 від 09.06.2021; індексним № 58636881 від 09.06.2021; індексним № 58637665 від 09.06.2021; індексним № 58638828 від 09.06.2021; індексним №58654329 від 09.06.2021; індексним № 58654543 від 09.06.2021; індексним № 58654688 від 09.06.2021; індексним № 58654848 від 09.06.2021; індексним № 58654968 від 09.06.2021; індексним № 58655095 від 09.06.2021; індексним № 58656710 від 10.06.2021; індексним № 58657001 від 10.06.2021; індексним № 58657375 від 10.06.2021; індексним № 58658574 від 10.06.2021; індексним № 58659349 від 10.06.2021р.- на спірні земельні ділянки, прийнятих на підставі оскаржуваного рішення селищної ради.

При цьому, з урахуванням змісту спірних правовідносин та характеру порушення прав позивачів, суд доходить висновку, що вимога про витребування у Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області на користь держави в особі Міністерства оборони України земельних ділянок загальною площею 2767,0156га є обґрунтованою, направлена на ефективний захист порушених прав та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, заявлених до Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області в частині витребування на користь держави в особі Міністерства оборони України земельних ділянок загальною площею 2767,0156 га за такими кадастровими номерами: :01:002:0352 площею 50,2897 га; :01:002:0353 площею 6,0542 га; :01:002:0354 площею 75,7038 га; :01:002:0355 площею 117,0052 га; :01:002:0356 площею 84,3021 га; :01:002:0357 площею 56,584 га; :01:002:0358 площею 94,4844 га; :01:002:0359 площею 93,9923 га; :01:002:0360 площею 114,0748 га; :01:002:0361 площею 127,2283га; :01:002:0362 площею 75,2257 га; :01:002:0363 площею 320,4858 га; :01:002:0364 площею 311,5542 га; :01:002:0365 площею 197,6391 га; :01:002:0366 площею 375,3891 га; :01:002:0371 площею 144,0038 га; :01:002:0372 площею 105,2486 га; :01:002:0373 площею 105,2502 га; :01:002:0374 площею 312,5003 га.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, з урахуванням задоволення позову частково в частині вимог керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону до Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області, витрати по сплаті судового збору в розмірі 136 784,64 грн. покладаються на відповідача-1.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити частково.

2. Витребувати у Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області (68540, Одеська область, Болградський район, смт. Бородіно, вул. Миру, 132, ) на користь держави в особі Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 6, ) земельні ділянки загальною площею 2767,0156 га, за такими кадастровими номерами: :01:002:0352 площею 50,2897 га; :01:002:0353 площею 6,0542 га; :01:002:0354 площею 75,7038 га; :01:002:0355 площею 117,0052 га; :01:002:0356 площею 84,3021 га; :01:002:0357 площею 56,584 га; :01:002:0358 площею 94,4844 га; :01:002:0359 площею 93,9923 га; :01:002:0360 площею 114,0748 га; :01:002:0361 площею 127,2283га; :01:002:0362 площею 75,2257 га; :01:002:0363 площею 320,4858 га; :01:002:0364 площею 311,5542 га; :01:002:0365 площею 197,6391 га; :01:002:0366 площею 375,3891 га; :01:002:0371 площею 144,0038 га; :01:002:0372 площею 105,2486 га; :01:002:0373 площею 105,2502 га; :01:002:0374 площею 312,5003 га.

3. Стягнути з Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області (68540, Одеська область, Болградський район, с.Бородіно, вул. Миру, 132, ) на користь спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону (65012, м. Одеса, вул. Пироговська,11, ) 136 784 (сто тридцять шість тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 64 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. В іншій частині вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.
Повний текст рішення складено та підписано 14 січня 2022 р.
Суддя Ю.І. Мостепаненко