РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.01.2022Справа № 910/18733/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА"

до Публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення 17087,50 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА" про стягнення 17087,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту "Автоцивілка навпаки" №370001/4640/0000166 від 27.06.2018 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу "Mercedes-benz", державний номерний знак НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПАТ "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА" позивач просить стягнути з останнього витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування у сумі 17087,50 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.11.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/18733/21, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

08.12.2021 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація по справі.

17.12.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечення обґрунтовані тим, що працівником ПАТ "НАСК "ОРАНТА", який є аварійним комісаром було складено експертний висновок про вартість майна №АІ2598НВ-1 від 09.01.2019, згідно із яким вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 22970,17 грн. У зв`язку із чим відповідачем за мінусом франшизи по договору №АМ/7458771 сплачено на рахунок позивача 20970,17 грн. Відповідачем зазначено, що при дослідженні фото пошкоджень транспортного засобу не виявлено пошкодження позиції 9081 (калькуляції) корпус редуктора задньої осі, а тому відновлювальний ремонт розрахований без врахування даної позиції.

17.12.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

06.01.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому позивач заперечує проти обставин, на які посилається у своєму відзиві відповідач.

Третя особа пояснень щодо позову та щодо відзиву у відповідності до вимог ст. 168 ГПК України не надала.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно із матеріалів справи, 12.11.2018 у м. Києві по вул. Кільцева дорога, буд. 16 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля "Mercedes-Benz" державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "Toyota Prado", державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 .

Згідно із постановою Голосіївського районного суду міста від 18.12.2018 у справі №752/24526/18 вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини водія автомобіля "Mercedes-Benz" державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

Згідно із ремонтною калькуляцією №0027900 від 12.11.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Prado", державний номерний знак НОМЕР_3 становить 98380,08 грн.

Відповідно до звіту про оцінку КТЗ №03-04/12 від 18.12.2018 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Toyota Prado", державний номерний знак НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження при ДТП становить 40057,67 грн.

Позивачем у відповідності до договору добровільного страхування наземного транспорту "Автоцивілка навпаки" №370001/4640/0000166 від 27.06.2018 здійснено розрахунок страхового відшкодування та затверджено страховий акт №00278900 від 06.12.2018 відповідно до якого позивачем вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в сумі 40057,67 грн.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 40057,67 грн безпосередньо потерпілому, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №058331 від 10.12.2018.

Як підтверджено матеріалами справи, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Mercedes-Benz" державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у відповідача згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/7458771 (термін дії з 18.06.2018 по 17.06.2019).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100000,00 грн та франшизу у розмірі 2000,00 грн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою №23905 про виплату страхового відшкодування від 21.12.2018.

Згідно із платіжним дорученням №2248 від 11.01.2019 відповідач на користь позивача здійснив часткову оплату у сумі 20970,17 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що сума невідшкодованого відповідачем на користь позивача страхового відшкодування становить 17087,50 грн (38057,67 грн сума страхового відшкодування за вирахуванням франшизи - 20970,17 грн (часткова оплата страхового відшкодування). У зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 17087,50 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, насамперед необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, отже, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16.07.2018 по справі №910/20412/16.

Матеріалами справи, зокрема постановою Голосіївського районного суду міста від 18.12.2018 у справі №752/24526/18 підтверджено вину водія транспортного засобу "Mercedes-Benz" державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 12.11.2018.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

У Законі України "Про страхування" встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.9 ч.1 ст.7).

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Mercedes-Benz" державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у відповідача згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/7458771 (термін дії з 18.06.2018 по 17.06.2019).

Страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки.

Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Так, відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст.22, ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Оскільки цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Mercedes-Benz" державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у відповідача відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Судом встановлено, що відповідно до ремонтної калькуляції №0027900 від 12.11.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Prado", державний номерний знак НОМЕР_3 становить 98380,08 грн. Згідно із звіту про оцінку КТЗ №03-04/12 від 18.12.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Prado", державний номерний знак НОМЕР_3 становить 98380,08 грн; коефіцієнт фізичного зносу становить 0,70; вартість матеріального збитку, завданого власнику зазначеного автомобіля - 40057,67 грн.

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги вказує, що при дослідженні працівником ПАТ "НАСК "ОРАНТА", який є аварійним комісаром, фото пошкоджень автомобіля "Toyota Prado", державний номерний знак НОМЕР_3 не виявлено пошкодження позиції 9081 (калькуляції) корпус редуктора задньої осі, а тому відновлювальний ремонт розрахований без врахування даної позиції. Згідно із наданим відповідачем висновком про вартість майна №АІ2598НВ-1 від 09.01.2019, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,70) становить 22970,17 грн.

Оцінюючи надані сторонами докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.36.2. ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як зазначено судом вище згідно із ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 10.3. договору добровільного страхування наземного транспорту "Автоцивілка навпаки" №370001/4640/0000166 від 27.06.2018 при пошкодженні застрахованого транспортного засобу в результаті настання страхового випадку, розмір страхового відшкодування визначається в розміру розрахункової вартості відновлення транспортного засобу з урахуванням експлуатаційного зносу.

Відповідно до п.5.5. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен:

а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах;

б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання;

в) установити пробіг за одометром;

г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ;

ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Як підтверджено наявним у матеріалах справи актом огляду транспортного засобу, суб`єкт оціночної діяльності Куліш О.В., у відповідності до вимог Методики провів технічний огляд пошкодженого транспортного засобу, визначив ідентифікаційні дані транспортного засобу, його комплектність, укомплектованість, технічний стан, обсяг і характер пошкоджень, пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна та зафіксував ці відомості у акті огляду. Опис пошкоджень транспортного засобу із зазначенням необхідності ремонту, заміни та фарбування наведено у акті огляду транспортного засобу від 17.11.2018.

В акті огляду транспортного засобу від 17.11.2018 серед необхідних деталей та робіт визначено "Корпус редуктора задньої осі", а також зазначено, що вказана складова підлягає заміні.

Натомість відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для виключення "ремонт корпусу редуктора задньої вісі (позиція 9081 Ремонтної калькуляції) " з переліку необхідних деталей та робіт наведених у Акті огляду. Наданий відповідачем висновок про вартість майна №АІ2598НВ-1 від 09.01.2019 складений на підставі візуального дослідження доданих до Звіту фото, без проведення огляду транспортного засобу.

З огляду на наведене висновок про вартість майна №АІ2598НВ-1 від 09.01.2019 не приймається судом до уваги як належний доказ.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням наведеного, суд вважає заперечення відповідача необґрунтованими. Визначений позивачем розмір страхового відшкодування відповідач належними доказами не спростував.

Судом встановлено, що виплата позивачем безпосередньо потерпілому страхового відшкодування в розмірі 40057,67 грн підтверджується платіжним дорученням №058331 від 10.12.2018.

При цьому, платіжне доручення №058331 від 10.12.2018 є доказом фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП.

Враховуючи наведене вище, наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт пошкодження автомобіля "Toyota Prado", державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження особою, цивільно-правова відповідальність якої на час ДТП була застрахована у відповідача. Розмір матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля та відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля також підтверджений матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст.25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою позивачем на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/7458771 передбачено, що франшиза становить 2000,00 грн.

Згідно із розрахунком наведеним у позові позивачем здійснено вирахування франшизи у сумі 2000,00 грн.

За встановлених обставин, з огляду на часткову оплату відповідачем страхового відшкодування у сумі 20970,17 грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 17087,50 грн (40057,67 грн - 20970,17 грн - 2000,00 грн).

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище наведене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог суд задовольняє позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" повністю.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129-130, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА" (02081, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЗДОЛБУНІВСЬКА, будинок 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" (04112, місто Київ, вул. Теліги Олени, будинок 6 літ.В, ідентифікаційний код 20033533) майнову шкоду у сумі 17087,50 грн та судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 25.01.2022.

Суддя С. О. Турчин