УХВАЛА

м. Київ

26.01.2022Справа № 910/16343/21

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1"

про зустрічне забезпечення позову

у справі № 910/16343/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо"

про стягнення 4 754 232,50 грн.,

Суддя Ломака В.С.

Без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Боедем" звернулося до господарського суду міста Києва із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на грошові кошти боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" у межах наявного боргу в розмірі 4 754 232,50 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.10.2021 року № 910/15953/21 (суддя Головіна К.І.) вищенаведену заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" задоволено; вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 4 754 232 (чотири мільйони сімсот п`ятдесят чотири тисячі двісті тридцять дві) грн. 50 коп., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1", наявні на його рахунках в усіх банківських установах та інших кредитно-фінансових установах на території України.

06.10.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Боедем" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" про стягнення 4 754 232,50 грн. за користування без достатніх правових підстав частиною належного позивачу нежилого приміщення площею 530,00 м2, що розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі (літ. А) за адресою: місто Київ, вулиця Кільцева дорога (Велика окружна), 4, за період з 01.03.2017 року по 31.07.2021 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.10.2021 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Боедем" строк для усунення її недоліків.

04.11.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Враховуючи наведені обставини, ухвалою господарського суду міста Києва від 09.11.2021 року (суддя Ломака В.С.) відкрито провадження у справі № 910/16343/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.12.2021 року. Крім того, цією ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо".

Слід зазначити, що 09.11.2021 року на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача від 09.11.2021 року, в якому останній просив суд повернути поданий Товариством з обмеженою відповідальністю "Боедем" у даній справі позов на підставі частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

02.12.2021 року на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" заперечив з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність.

07.12.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання третьої особи, в якому остання просила суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

Разом із тим, підготовче засідання у вказаній справі, призначене на 07.12.2021 року, не відбулося.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.12.2021 року підготовче засідання у справі № 910/16343/21 призначено на 28.12.2021 року.

13.12.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь позивача від 13.12.2021 року на відзив на позовну заяву, в якій останній навів додаткові аргументи на спростування обґрунтованості заперечень відповідача проти позову.

28.12.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" від 24.12.2021 року, в якій останнє просило суд застосувати строк позовної давності до пред`явлених у даній справі вимог позивача.

Крім того, 28.12.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" від 24.12.2021 року, в якому останнє в порядку статті 145 Господарського процесуального кодексу України просило суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду міста Києва від 04.10.2021 року № 910/15953/21.

У підготовчому засіданні 28.12.2021 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу, якою позивача зобов`язано у строк до 31.12.2021 року направити на адресу третьої особи копію позовної заяви з доданими до неї документами, а також встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" строк на подання письмових пояснень по суті позовних вимог до 11.01.2022 року. Слід зазначити, що у наведеному підготовчому засіданні представник відповідача не підтримав раніше подане клопотання про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Боедем" позову в даній справі на підставі частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим означене клопотання судом по суті не розглядалося. У той же час протокольною ухвалою суду від 28.12.2021 року строк проведення підготовчого провадження у справі № 910/16343/21 продовжено на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 11.01.2022 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.12.2021 року розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" від 24.12.2021 року про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду міста Києва від 04.10.2021 року № 910/15953/21, призначено на 11.01.2022 року.

31.12.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" про долучення до матеріалів справи доказів направлення на адресу третьої особи копії позовної заяви та доданих до неї документів.

10.01.2022 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" на позовну заяву, в яких останнє вказало про необґрунтованість позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" та зазначило про те, що з моменту набрання законної сили рішенням у справі № 910/10900/19 саме у третьої особи як орендаря за договором (а не у відповідача) могло виникнути зобов`язання по поверненню об`єкта оренди та сплати штрафної санкції за час несвоєчасного повернення нежитлового приміщення.

10.01.2022 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення відповідача від 10.01.2022 року на відповідь на відзив на позовну заяву.

Крім того, 10.01.2022 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" проти задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" від 24.12.2021 року, в яких позивач навів обґрунтування щодо відсутності підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду міста Києва від 04.10.2021 року № 910/15953/21.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.01.2022 року в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" від 24.12.2021 року про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду міста Києва від 04.10.2021 року № 910/15953/21, відмовлено.

У той же час, у підготовчому засіданні 11.01.2022 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 26.01.2022 року.

20.01.2022 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли пояснення третьої особи на відзив на позовну заяву, в яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" вказало про відсутність правових підстав для задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів, зважаючи на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" (як суборендар) не отримувало доходу від орендованого майна, оскільки не передавало його в наступну суборенду.

20.01.2022 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення позивача на пояснення третьої особи, в яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Боедем" вказало про те, що нормами чинного законодавства передбачено можливість захисту особою її порушених прав, тоді як безпосередній спосіб захисту може бути обраний такою особою на її розсуд у залежності від фактичних обставин.

Разом із тим, 20.01.2022 року на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" від 20.01.2022 року, в якій останнє в порядку статті 141 Господарського процесуального кодексу України просило суд застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" заходи зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання позивача внести грошові кошти у розмірі 229 885,91 грн. на депозитний рахунок господарського суду міста Києва.

В обґрунтування наведеної заяви відповідач посилався на те, що ухвалою господарського суду міста Києва від 04.10.2021 року № 910/15953/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" вжито заходи забезпечення позову до його подання шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 4 754 232,50 грн., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1", наявні на його рахунках в усіх банківських установах та інших кредитно-фінансових установах на території України. З метою примусового виконання означеної ухвали приватним виконавцем Лисенко С.О. було відкрито виконавче провадження № 67308105 та 29.10.2021 року накладено арешт на кошти на усіх відкритих рахунках відповідача в межах суми 4 754 232,50 грн. на кожному з них. У зв`язку з фактичною зупинкою діяльності підприємства, Товариство з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" було змушене звернутися до АТ "ОЩАДБАНК" з метою надання довідки про наявність грошових коштів на одному із рахунків, з метою деблокування рахунків у інших банківським установах для можливості зменшення негативних наслідків і недопущення завдання відповідачу ще більших збитків. Відповідно до поданої відповідачем заяви, 15.11.2021 року приватний виконавець Лисенко С.О. виніс постанову про зняття арешту з коштів з інших рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1", залишивши під арештом суму на одному визначеному рахунку. Крім того з 29.10.2021 року по теперішній час (більше трьох місяців) відповідач не має можливості користуватися грошовими коштами у розмірі 4 754 232,50 грн., які заблоковані відповідно до ухвали про забезпечення позову від 04.10.2021 року. Основним, але не виключним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" є оптова та роздрібна торгівля електронною та побутовою технікою, в тому числі через мережу фірмових магазинів. Торгова мережа відповідача налічує біля 25 магазинів, тоді як неможливість користування такою значною сумою грошових коштів, за твердженням відповідача, створює додаткове навантаження на Товариство з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" та спричиняє значні збитки останнього. Тобто, відповідач не має можливості користуватися значними грошовими коштами, що наразі спричиняє заявнику значні збитки у вигляді прострочки розрахунків з контрагентами по оплаті товарів та послуг, що у свою чергу призвело до затримки постачання їх кінцевим споживачам. Реальний розмір даних збитків наразі підсумовуються фінансовою службою Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1".

У поданій заяві відповідач звернув увагу на необґрунтованість поданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Боедем" позову в справі № 910/16343/21 та відсутність підстав для його задоволення. Разом із тим, заявник зазначив, що у випадку відмови Товариству з обмеженою відповідальністю "Боедем" у задоволенні позову в справі № 910/16343/21, Товариство з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України буде звертатися до господарського суду з позовною заявою про відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову, яке було накладено відповідно до ухвали господарського суду міста Києва від 04.10.2021 року № 910/15953/21.

Також заявник вказав, що враховуючи триваючий характер заходів забезпечення позову, розрахунок остаточних збитків буде надано суду разом з подачею позовної заяви (у випадку відмови у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем"). Однак, Товариство з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1", зважаючи на принцип співмірності та положення Господарського процесуального кодексу України, просило суд застосувати заходи зустрічного забезпечення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" на мінімально можливу суму збитків, а саме: інфляційні втрати та облікову ставку Національного банку України, нараховані на суму 4 754 232,50 грн. протягом 28.10.2021 року - 24.01.2022 року.

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" заяву від 20.01.2022 року про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" заходів зустрічного забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, господарський суд міста Києва встановив наступне.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на судовий захист.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

У рішенні Європейського суду від 18.05.2004 року в справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Таким чином, господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За частиною 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду міста Києва від 04.10.2021 року № 910/15953/21 (суддя Головіна К.І.) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" були вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 4 754 232,50 грн., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1", наявні на його рахунках в усіх банківських установах та інших кредитно-фінансових установах на території України.

Відповідно до положень частин 1-4 статті 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Суд звертає увагу, що при вирішенні питання про зустрічне забезпечення господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідного заходу з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо зустрічного забезпечення; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

З аналізу положень статті 141 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що метою застосування заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Заходи зустрічного забезпечення повинні бути співмірними із заходами забезпечення позову. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до зустрічного забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Відповідно до частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1, 2 статті 224 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною (частина 1 статті 225 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Як у випадку невиконання договору, так і за зобов`язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, чинне законодавство, як правило, виходить з принципу вини контрагента або особи, яка завдала шкоду (статті 614 та 1166 Цивільного кодексу України).

Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності порушення покладено на заявника, наявність та розмір понесених можливих збитків, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і можливими збитками.

Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності збитків (упущеної вигоди). Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. При цьому, такий зв`язок між порушенням та можливими збитками має бути прямим та безпосереднім.

Як було зазначено вище, в обґрунтування заяви про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову відповідач посилався на те, що приватним виконавцем Лисенко С.О. 29.10.2021 року у виконавчому провадженні № 67308105 було накладено арешт на кошти на усіх відкритих рахунках заявника в межах суми 4 754 232,50 грн. на кожному з них. У зв`язку з фактичною зупинкою діяльності підприємства, Товариство з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" було змушене звернутися до АТ "ОЩАДБАНК" з метою надання довідки про наявність грошових коштів на одному із рахунків, з метою деблокування рахунків у інших банківським установах, для можливості зменшення негативних наслідків для відповідача і недопущення завдання йому ще більших збитків.

У той же час заявником не було надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження вищенаведених обставин, зокрема, постанови приватного виконавця Лисенко С.О. про накладення арешту на кошти на усіх відкритих рахунках заявника в межах суми 4 754 232,50 грн. чи інших документів, які свідчать про фактичне виконання ухвали господарського суду міста Києва від 04.10.2021 року № 910/15953/21 про забезпечення позову. Крім того, заявником не надано й документів на підтвердження фактичної зупинки діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1". Такі докази відсутні й у матеріалах справи.

У той же час, посилання заявника на те, що 15.11.2021 року приватний виконавець Лисенко С.О. виніс постанову про зняття арешту з коштів з інших рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1", залишивши під арештом суму на одному визначеному рахунку, додатково спростовують твердження заявника, зокрема, щодо фактичної зупинки діяльності його підприємства.

Посилання заявника на те, що неможливість користування ним значною сумою грошових коштів, на які накладено арешт, створює додаткове навантаження на Товариство з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" та спричиняє значні збитки останнього у вигляді прострочки розрахунків з контрагентами по оплаті товарів та послуг, що у свою чергу призводить до затримки постачання їх кінцевим споживачам, також не беруться судом до уваги, оскільки такі посилання не підтверджені жодними доказами.

У поданій заяві відповідач також вказував на необґрунтованість поданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Боедем" позову в справі № 910/16343/21 та відсутність підстав для його задоволення. Також заявник зазначив, що у випадку відмови Товариству з обмеженою відповідальністю "Боедем" у задоволенні позову в справі № 910/16343/21, Товариство з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України буде звертатися до господарського суду з позовною заявою про відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову, яке було накладено відповідно до ухвали господарського суду міста Києва від 04.10.2021 року № 910/15953/21. Водночас, враховуючи триваючий характер заходів забезпечення позову, розрахунок остаточних збитків буде надано суду разом з подачею позовної заяви.

Проте такі твердження не можуть бути взяті до уваги в якості підстав для вжиття запропонованих заявником заходів зустрічного забезпечення, оскільки вони стосуються заперечення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" по суті. Крім того, зміст наведених посилань заявника фактично зводиться до необхідності вжиття заходів забезпечення майбутнього позову, який Товариство з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" потенційно має намір подати до господарського суду міста Києва в разі відмови у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" у справі № 910/16343/21.

Суд також звертає увагу на те, що зазначений у заяві про вжиття заходів зустрічного забезпечення розрахунок мінімально можливих збитків відповідача (інфляційних втрат і облікової ставки Національного банку України, нарахованих на суму 4 754 232,50 грн.) був проведений Товариством з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" за період з 28.10.2021 року по 24.01.2022 року, тоді як сама заява про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову подана останнім 20.01.2022 року (до закінчення періоду вказаних нарахувань).

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням зазначених принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності перед законом і судом в процесуальному аспекті означає рівність суб`єктивних процесуальних прав усіх учасників судового процесу незалежно від їх особистих якостей (правового статусу, майнового стану), визначення процесуального становища учасників судочинства тільки процесуальним законодавством і ніяким іншим, визначення процесуального порядку розгляду справ певною процесуальною формою.

У матеріальному аспекті принцип рівності повинен розумітися так, що до всіх учасників процесу матеріальний закон має застосовуватися однаково (право є застосуванням рівного масштабу до різних осіб).

Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони в процесі зобов`язані в процесуальній формі довести свою правоту за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Частиною 3 статті 13 та частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, сторона, яка звертається із заявою про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене вище, суд зазначає, що заявником у заяві про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову не наведено належних обґрунтувань та не доведено жодними доказами можливих збитків Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1", які будуть понесені у майбутньому.

Суд також звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позову, які застосовані судом, не позбавляють Товариство з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" його конституційних прав на підприємницьку діяльність та отримання доходів.

Зважаючи на вказані обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави вжиття заходів зустрічного забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність на час розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" від 20.01.2022 року правових підстав для вжиття запропонованих останнім заходів зустрічного забезпечення позову.

Керуючись статтями 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" від 20.01.2022 року про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" заходів зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання внести грошові кошти у розмірі 229 885,91 грн. на депозитний рахунок господарського суду міста Києва, відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (26.01.2022 року) та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її постановлення, з урахуванням положень пункту 17.5 частини 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.С. Ломака