УХВАЛА

19 січня 2022 року

м. Київ

cправа № 907/731/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Закарпатської області

у складі судді Пригари Л. І.

від 28.05.2021 та

на постанову Західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Матущак О. І., Бойко С. М., Бонк Т. Б.

від 09.12.2021

за позовом ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перечинський "Стеатит", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіліс Ужгород", Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Наталії Методіївни

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_1

про визнання недійсним договору купівлі - продажу незавершеного будівництва; скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перечинський "Стеатит", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіліс Ужгород" та Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Наталії Методіївни про визнання недійсним договору купівлі - продажу незавершеного будівництва і скасування державної реєстрації права власності.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 28.05.2021 у справі № 907/731/19 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що укладення договору купівлі - продажу незавершеного будівництва не є порушенням корпоративних прав ОСОБА_2 , а лише є результатом господарської діяльності товариства; оспорюваний правочин стосується саме юридичної особи, а не її учасників, адже їх правовий стан жодним чином не змінюється.

Постановою від 09.12.2021 Західний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Закарпатської області від 28.05.2021 у справі № 907/731/19.

04 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Закарпатської області від 28.05.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 у справі № 907/731/19.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Судом встановлено, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Таким чином, з огляду на зміст наведених вимог процесуального закону, при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити:

пункт 1) - формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується скаржник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах ;

пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення;

пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що підставою касаційного оскарження рішення Господарського суду Закарпатської області від 28.05.2021 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 у справі № 907/731/19 скаржниця вважає наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Проте в обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, ОСОБА_1 просить відступити від правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постановах від 08.10.2019 у справі № 916/2084/17 та від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 однак не обґрунтовує необхідності такого відступлення. Наведене є підставою для залишення касаційної скарги без руху, оскільки у випадку касаційного оскарження на підставі зазначеного пункту скаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього (абзац 3 пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_1 залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржниці строку для усунення недоліків, шляхом належного обґрунтування необхідності відступлення від правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постановах від 08.10.2019 у справі № 916/2084/17 та від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18.

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

У зв`язку із залишенням касаційної скарги без руху, Суд не розглядає клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Закарпатської області від 28.05.2021 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 у справі № 907/731/19.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Закарпатської області від 28.05.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 у справі № 907/731/19 залишити без руху.

2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Н. М. Губенко