ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2022 р. Справа№ 910/20439/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Яковлєва М.Л.

при секретарі Пнюшкову В.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 19.01.2022.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Адоніс-Сервіс"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 08.09.2021

у справі №910/20439/20 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адоніс-Сервіс"

про стягнення 677 874,33 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адоніс-Сервіс" (далі - відповідач, скаржник) про стягнення 677 874,33 грн. за скид стічних вод без умов на скид стічних вод.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором № 09689А/4-1-02 на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі від 30.06.2011.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 позов Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адоніс-Сервіс" про стягнення 677 874,33 грн. - задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адоніс-Сервіс" на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" 677 874 гривні 33 коп. плати за скид стічних вод без Умов на скид стічних вод та 10 168 гривень 12 коп. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Адоніс-Сервіс" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/20439/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Також скаржник звернувся з клопотанням про поновлення, обґрунтовуючи клопотання тим, що повний текст рішення отримано 30.09.2021.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на скаржника не поширюються вимоги з отримання Умов на скид стічних вод, оскільки відповідач є балансоутримувачем житлового фонду та не має підприємств - орендарів, які скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження, а тому позивач не має правових підстав для нарахування відповідачу додаткових платежів через недотримання правил,

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Адоніс-Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/20439/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів: Яковлєва М.Л., Шаптали Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Адоніс-Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/20439/20 - залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

Від скаржника через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшло клопотання у справі №910/20439/20, до якої додано платіжне доручення №209 від 29.10.2021 про доплату судового збору в розмірі 5084,06 грн.

Суддя Яковлєв М.Л. перебував на лікарняному з 19.10.2021 по 12.11.2021.

Суддя Шаптала Є.Ю. перебував на лікарняному з 08.11.2021 по 19.11.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Адоніс-Сервіс" про поновлення строку для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/20439/20. Відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Адоніс-Сервіс" строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/20439/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Адоніс-Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/20439/20. Призначено справу до розгляду на 19.01.2022. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/20439/20 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги.

20.12.2021 від позивача через відділ забезпечення документообігу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/20439/20 без змін.

Учасники апеляційного провадження в судове засідання 19.01.2022 не з`явилися. Про поважність неявки не повідомили.

Законом України №731-ІХ від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в такій редакції:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"№ 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

У зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, колегія суддів дійшла висновку, що розгляд справи підлягає здійсненню у розумний строк з огляду на ст.ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11, пункту 4 розділу Х Прикінцевих положень ГПК України.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки учасники апеляційного провадження про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому розгляд справи відбувається за відсутності інших учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні 19.01.2022 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 30.06.2011 між Приватним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал", як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Адоніс-Сервіс", як абонентом, укладено Договір на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі № 09689А/4-1-02 (надалі за текстом також - Договір), згідно пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у систему каналізації м. Києва за адресами об`єктів водоспоживання, зазначеними у дислокації об`єктів водоспоживання та водовідведення та на підставі пред`явлених абонентом умов (дозволу) на скид стічних вод у систему каналізації м. Києва, а абонент зобов`язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору та дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальній та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2002, Правилами приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 04.08.2009 № 876 (далі - Місцеві правила приймання), а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором.

Згідно з пунктом 1.5 Договору абонент забезпечує наявність та своєчасне подовження Умов на скид стічних вод згідно із вимогами Місцевих правил приймання, а також забезпечує скид стічних вод з дотриманням допустимих концентрацій забруднюючих речовин. Для житлового фонду, в якому не має підприємств-орендарів, які скидають стічні води токсичного походження, умови на скид стічних вод не потрібно.

У період з 01.08.2017 по 31.01.2020 відповідач, здійснював скид стічних вод без Умов на скид за адресою: м. Київ, вул. Княжий Затон, 9, що є порушення пункту 8.1. Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затверджених розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.10.2011 № 1879, зареєстрованих в Головному управлінні юстиції у місті Києві 17.10.2011 за № 44/903 (надалі за текстом також - Правила № 1879).

Після виявлення факту порушення Правил № 1879 Департаментом екологічного нагляду позивача було здійснено нарахування відповідачу плати за скид стічних вод без Умов на скид у сумі 677 874,33 грн.

Позивачем було направлено на адресу відповідача лист-попередження від 17.02.2020 про необхідність сплати у 10-денний термін з дня отримання цього листа плати за скид стічних вод без Умов на скид у сумі 677 874,33 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем плати за скид стічних вод без Умов на скид, позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача плату за скид стічних вод без Умов на скид у сумі 677 874,33 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що згідно наявного в матеріалах справи Акта обстеження № 07773 від 14.06.2019 об`єкту, що скидає стічні води в міську каналізацію відповідно до Правил № 1879, зафіксовано наявність за адресою м. Київ, вул. Княжий Затон, 9 відкритих та функціонуючих закладів громадського харчування ПАБ "Celtic Irish Pub" та "Суши Майстер", у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Адоніс-Сервіс", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Водночас, частина перша статті 174 Господарського кодексу України визначає, що господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.5 Правил № 1879, ці правила поширюються на організації, установи, підприємства усіх форм власності та фізичних осіб-підприємців, що скидають всі види стічних вод у міську систему каналізації (крім балансоутримувачів житлового фонду та об`єктів соціально-культурного призначення, які не скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження, або у яких немає орендарів чи інших суб`єктів, що скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження). Правила встановлюють вимоги до абонентів, які скидають стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов`язки абонентів і водоканалу, порядок визначення величини плати за скидання стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення.

Згідно з пунктом 1.7 Правил № 1879, стічні води можуть бути прийняті у міську каналізацію, якщо мережі та споруди абонента побудовані відповідно до проекту, розробленого згідно з виданими водоканалом технічними умовами (далі - ТУ) на приєднання до міської каналізації, прийняті в експлуатацію згідно з вимогами Державних будівельних норм, абонентом одержані Умови на скид та укладений Договір на послуги водопостачання та водовідведення.

За змістом пункту 2.1 Правил № 1879, водоканал зобов`язаний здійснювати контроль за якістю стічних вод, що скидають абоненти, а також режимом та обсягом скидання.

Згідно з пунктом 2.4, підпунктом 3.3.1 пункту 3.3 Правил № 1879, абоненти зобов`язані, зокрема, отримати Умови на скид та укласти Договір з водоканалом відповідно до статей 19, 20 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".

Відповідно до підпунктів 3.3.3, 3.3.4 пункту 3.3 Правил № 1879, водоканал в місячний строк з моменту отримання необхідних документів розглядає їх і видає Умови на скид. Умови на скид видаються на один рік.

Пунктом 7.10 Правил № 1879 встановлено, що при виявленні факту порушення вимог Правил абоненти сплачують у п`ятикратному розмірі тарифу за послуги водовідведення у випадках, визначених у абзацах 3 - 8 пункту 8.6 розділу 8 цих Правил.

Згідно з пунктом 8.1 Правил № 1879 абонент не має права скидати стічні води без одержання Умов на скид. За скидання стічних вод без Умов на скид або після закінчення строку їх дії абонент сплачує в п`ятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення за весь період їх відсутності.

Відповідно до абзацу 3 пункту 8.6 Правил № 1879 при порушенні цих Правил та Правил користування водоканал має право розглядати весь обсяг стічних вод (за розрахунковий період) як такий, що перевищує договірний, і плата за його скидання встановлюється в п`ятикратному розмірі тарифу за водовідведення, зокрема, у разі відсутності у абонента Умов на скид чи закінчення строку їх дії.

За доводами позивача, які не заперечуються відповідачем, у період з 01.08.2017 по 31.01.2020 відповідач, здійснював скид стічних вод без Умов на скид за адресою: м. Київ, вул. Княжий Затон, 9.

На підтвердження обсягу стічних вод позивачем надано Акти про зняття показань з приладу обліку за розрахунковий період, в яких містяться підписи представника абонента.

Колегією суддів встановлено, що позивачем було направлено на адресу відповідача Лист-попередження від 17.02.2020 про необхідність сплати у 10-денний термін з дня отримання цього листа плати за скид стічних вод без Умов на скид у сумі 677 874,33 грн., до якого було додано розрахунок плати за скид стічних вод у міську каналізацію №15/ВУ-Ф-10/286-01-2020р. від 17.02.2020, що не заперечується відповідачем та додатково підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Водночас, як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження висловлення відповідачем обґрунтованих заперечень щодо складеного позивачем розрахунку плати за скид стічних вод у міську каналізацію №15/ВУ-Ф-10/286-01-2020р. від 17.02.2020, а також розміру плати за скид стічних вод без Умов на скид.

Колегія суддів не погоджується із твердженням скаржника, що згідно пункту 1.2 Правил №1879, дія цих Правил не поширюється на відповідача, оскільки останній є балансоутримувачем лише житлового фонду і не має орендарів чи інших суб`єктів, що скидають стічні води технологічного та/або непобутового призначення, з огляду на таке.

Згідно наявного в матеріалах справи Акта обстеження № 07773 від 14.06.2019 об`єкту, що скидає стічні води в міську каналізацію відповідно до Правил № 1879, зафіксовано наявність за адресою м. Київ, вул. Княжий Затон, 9 відкритих та функціонуючих закладів громадського харчування ПАБ "Celtic Irish Pub" та "Суши Майстер".

Зважаючи на вище встановлені обставини, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що наявність Умов на скид для відповідача є обов`язковою, а тому доводи скаржника в цій частині є необґрунтованими.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Приймаючи до уваги, що факт порушення відповідачем Правил № 1879 у вигляді скиду стічних вод без Умов на скид позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і, в той же час, відповідачем не спростований, а також враховуючи те, що скаржником доказів сплати вищевказаних грошових коштів відповідачем колегії суддів не надано, суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача плати за скид стічних вод без Умов на скид у сумі 677 874,33 грн. є обґрунтованою.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст.277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/20439/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Адоніс-Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/20439/20 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Адоніс-Сервіс" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/20439/20 - залишити без змін.

Матеріали справи №910/20439/20 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст складено 24.01.2022.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Є.Ю. Шаптала

М.Л. Яковлєв