ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2022 р. Справа№ 910/4691/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання Яценко І.В.,

за участю представників згідно з протоколом судового засідання від 17.01.2022

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Леко Стайл»

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 (повний текст складено 09.11.2021)

у справі № 910/4691/21 (суддя - Ломака В.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Леко Стайл»

до Фізичної особи-підприємця Хархуна Сергія Васильовича

про стягнення 187 356, 00 грн,

та

за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Хархуна Сергія Васильовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Леко Стайл»

про визнання договорів недійсними,

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

У березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Леко Стайл» (далі - ТОВ «Леко Стайл») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Хархуна Сергія Васильовича (далі - ФОП Хархуна С.В.) про стягнення 187 356, 00 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати на оплату професійної правничої допомоги, попередній (орієнтовний) розмір яких склав 42 075, 00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.03.2021 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У квітні 2021 року ФОП Хархуна С.В. звернувся до суду першої інстанції із зустрічною позовною заявою до ТОВ «Леко Стайл» про визнання недійсними договорів підряду від 06.08.2020 № 24/08-2020 та від 06.08.2020 № 25/08-2020.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.04.2021 зустрічну позовну заяву ФОП Хархуна С.В. було прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі № 910/4691/21. Також було вирішено перейти до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2021 первісний позов ТОВ «Леко Стайл» до ФОП Хархуна С.В. про стягнення 187 356, 00 грн задоволено. Стягнуто з ФОП Хархуна С.В. на користь ТОВ «Леко Стайл» 187 356, 00 грн безпідставно утримуваних коштів, а також 2 810, 34 грн витрат по сплаті судового збору. У задоволенні зустрічного позову ФОП Хархуна С.В. до ТОВ «Леко Стайл» про визнання договорів недійсними відмовлено.

Крім того, вказаним рішенням призначено судове засідання для вирішення питання про витрати ТОВ «Леко Стайл» на правничу допомогу та зобов`язано останнього протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду надати докази понесення заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу.

11.10.2021 до суду першої інстанції надійшло клопотання ТОВ «Леко Стайл» про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження розміру витрат на оплату послуг адвоката, а саме: копії акту від 05.10.2021 № 1-Ма надання професійної правничої допомоги на підставі договору про надання професійної правничої допомоги № 900-МА від 17.02.2021.

25.10.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ФОП Хархуна С.В. про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката, в якому він виклав свої заперечення стосовно розміру заявленої до відшкодування суми.

2. Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2021 заяву ТОВ «Леко Стайл» про стягнення витрат на правову допомогу задоволено частково. Стягнуто з ФОП Хархуна С.В. на користь ТОВ «Леко Стайл» 25 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти вимог заяви про стягнення витрат на правову допомогу відмовлено.

Додаткове рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що заявка була підписана сторонами договору 17.02.2021 та виставлена Pragnum 17.02.2021 клієнту рахунку-фактури на оплату наданих позивачу послуг професійної правничої допомоги № СФ-0000005. Суд першої інстанції взяв до уваги офіційний курс долара США до гривні, встановлений НБУ на 17.02.2021 і дійшов висновку про те, що за умовами договору та заявки ТОВ «Леко Стайл» мало сплатити Pragnum гонорар у розмірі 41 745, 60 грн (1 500 доларів США * 27, 8304 грн/USD). Відтак, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача за первісним позовом про розподіл судових витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги в розмірі 329, 40 грн (42 075, 00 грн - 41 745, 60 грн).

Водночас суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем за первісним позовом документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат.

Суд першої інстанції, з урахуванням предмету та підстав позовних та зустрічних вимог у даній справі, а також встановлених під час розгляду цієї справи фактичних обставин та правовідносин сторін, оцінюючи витрати ТОВ «Леко Стайл», з урахуванням всіх аспектів і складності справи, беручи до уваги заперечення ФОП Хархуна С.В. проти заявленого розміру витрат на оплату послуг адвоката, зважаючи на правовий статус відповідача за первісним позовом, а також керуючись принципом розумності судових витрат, дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з ФОП Хархуна С.В. на користь ТОВ «Леко Стайл» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000, 00 грн.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

У листопаді 2021 року ТОВ «Леко Стайл» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу в розмірі 17 075, 00 грн та ухвалити нове рішення, яким заяву ТОВ «Леко Стайл» про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Леко Стайл» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021. Справу призначено до розгляду на 17.01.2022. Надано сторонам час для подачі відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань.

17.01.2022 у судове засідання з`явилися представники сторін - позивача та відповідача та особисто Хархун С.В.

Суд заслухав представників сторін та Хархуна С.В., дослідив докази, з`ясував обставини справи та перевірив їх доказами.

Представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, а додаткове рішення скасувати частково. Відповідач за первісним позовом та його представник проти доводів апеляційної скарги заперечили та просили відмовити в її задоволенні. Також відповідач вважав, що оскаржуване додаткове рішення має бути скасовано, а в задоволенні заяви - відмовлено.

4. Вимоги апеляційної скарги та доповнення апеляційної скарги та короткий зміст наведених у них доводів

ТОВ «Леко Стайл» в апеляційній скарзі не погоджується з висновками суду першої інстанції про часткову відмову в задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу з огляду на таке.

Скаржник наводить визначальні фактори, які, на його переконання, вплинули на обрання позивачем саме АО «АФ «Прагнум», зокрема, кваліфікація та досвід співробітників АО «АФ «Прагнум» (заявник наводить рейтингові дослідження та укладення договорів за результатами тендеру).

Так, скаржник зазначає, що протягом 17.02.2021 - 05.10.2021 співробітниками АО «АФ «Прагнум» було надано професійну правничу допомогу позивачу, пов`язану зі справою та наводить перелік наданих послуг.

Скаржник вказує, що погоджений гонорар є цілком реальним та взаємовигідним як для позивача, так і для АО «АФ «Прагнум», що підтверджується рішеннями у справах № 911/4734/15 (додаткове рішення від 29.06.2016), № 907/336/18 (наказ від 24.09.2018), 910/4870/19 (рішення від 18.07.2019) тощо, в частині стягнення судових витрат (витрат на правову допомогу), супроводження по яких здійснювалося співробітниками АО «АФ «Прагнум».

Крім того, скаржник зазначає, що погоджений гонорар не перевищує рівня витрат на професійну правничу допомогу, які здійснюються позивачами в аналогічних спорах, що підтверджується судовою практикою, зокрема, додатковими рішеннями: Господарського суду Сумської області від 20.02.2020 у справі №920/943/19 (29 038 грн), Господарського суду м. Києва від 31.01.2020 у справі №910/17320/18 (40 795 грн), Господарського суду Львівської області від 26.03.2019 у справі № 914/18/19 (25 000 грн).

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та пояснень

17.12.2021 від відповідача за первісним позовом до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу з доказами надсилання іншому учаснику справи та в строк, встановлений судом. Відзив прийнято до розгляду в порядку ст. 263 ГПК України.

Відповідач зазначає, що відповідно до акту наданих послуг всі роботи (крім участі в судовому засіданні 17.08.2021) здійснював «Старший юрист», а не адвокат. Участь в судовому засіданні 17.08.2021, як зазначено в акті, брав «Радник». Така посада як «радник» статутом Адвокатського об`єднання «Адвокатська фірма «Прагнум» не передбачена. На переконання відповідача, з доказів, які є в матеріалах справи, не можливо зробити висновки про те, що «Радник» та «Старший юрист» є посади осіб, які одночасно мають бути адвокатами.

Також відповідач вказує, що послуги від 17.02.2021 та 22.02.2021 (загалом на 150 доларів) надані до подання позову, і їх надання відповідно до п. 18 Правил адвокатської етики має передувати укладенню договору на правничу допомогу.

Відповідач також зазначає, що судом першої інстанції не враховано аргументи сторони про невідповідність наданих послуг наведеним в акті наданих послуг (зазначення дій, які мали бути самостійно виконані, невірний розрахунок часу участі у судовому засіданні, послуги представників позивача в судовій справі виходили за межі договору тощо). Водночас апеляційну скаргу сторона не подавала.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

6. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за первісним позовом, при зверненні з позовом, було заявлено про витрати, які сторона очікує понести на правничу допомогу, у зв`язку з розглядом даної справи. Так, позивач зазначив про це у позовній заяві, зокрема, до позову було додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесла та очікує понести сторона.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2021 первісний позов ТОВ «Леко Стайл» до ФОП Хархуна С.В. про стягнення 187 356, 00 грн задоволено. У задоволенні зустрічного позову ФОП Хархуна С.В. до ТОВ «Леко Стайл» про визнання договорів недійсними відмовлено. Рішенням призначено судове засідання для вирішення питання про витрати ТОВ «Леко Стайл» на правничу допомогу та зобов`язано останнього протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду надати докази понесення заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу.

11.10.2021 до суду першої інстанції надійшло клопотання ТОВ «Леко Стайл» про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження розміру витрат на оплату послуг адвоката, а саме: копії акту від 05.10.2021 № 1-Ма надання професійної правничої допомоги на підставі договору про надання професійної правничої допомоги № 900-МА від 17.02.2021.

25.10.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ФОП Хархуна С.В. про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката, в якому він виклав свої заперечення стосовно розміру заявленої до відшкодування суми.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з положеннями ч. 1 - 3 ст. 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення у тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється у тому самому порядку, що й судове рішення.

У статті 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести, у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені у Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Зі змісту ст. 129, ч. 1 ст. 126 ГПК України вбачається, що в разі відмови в задоволенні позову на позивача покладаються інші судові витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат на учасника справи покладено обов`язок подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідач у своєму клопотанні такий опис наводить.

Згідно з вимогами ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво У суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ст. 126 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за первісним позовом до позовної заяви було додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Так, позивач вказав, що витрати, пов`язані із розглядом справи, а саме - витрати на професійну правничу допомогу в сумі 42 075, 00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «Леко Стайл» подано такі докази: копію договору про надання професійної правничої допомоги від 17.02.2021 № 900-МА (далі - договір), укладеного між позивачем за первісним позовом (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Адвокатська фірма «Прагнум» (Pragnum), за умовами якого Pragnum зобов`язується надати клієнту професійну правничу допомогу, а клієнт зобов`язаний сплатити Pragnum гонорар та відшкодувати (за наявності) фактичні збитки.

За умовами п. 1.4 договору заявка - це узгоджене з Pragnum доручення клієнта та супроводження проекту, що є додатком до цього договору, та в якому конкретизується замовлення клієнта та умови співробітництва.

Відповідно до п. 3.1.1 договору заявка на надання професійної правничої допомоги узгоджується шляхом усних переговорів сторін, електронною поштою (без або з електронним підписом) чи паперовим листуванням. Заявка вважається узгодженою при досягненні між сторонами угоди за всіма істотними умовами (п. 3.2 договору) та свідчить про підтвердження умов замовлення клієнтом конкретного виду професійної правничої допомоги.

Заявка клієнта укладається між клієнтом та Pragnum переважно в простій письмовій формі (п. 3.1.2 договору).

Згідно з п. 3.2 договору заявка складається з істотних та додаткових умов.

Предмет - істотна умова заявки, що містить конкретний характер професійної правничої допомоги, яку Pragnum надає клієнту.

Гонорар професійної правничої допомоги містить точну, приблизну чи максимальну грошову суму за надання професійної правничої допомоги на підставі заявки, або порядок розрахунку цієї суми.

Строк виконання - додаткова умова заявки, що містить точний чи максимальний проміжок часу, протягом якого Pragnum зобов`язується надати професійну правничу допомогу, визначену заявкою у разі можливості його встановлення.

Пунктом 4.5 договору сторони узгодили, що приймання клієнтом професійної правничої допомоги оформлюється актами надання професійної правничої допомоги.

За змістом п. 7.1 договору гонорар Pragnum узгоджується до надання професійної правничої допомоги. Якщо сторони узгодили надання професійної правничої допомоги, але гонорар не був (не міг бути) визначений на момент узгодження заявки, то він вказується в акті надання професійної правничої допомоги в залежності від обсягу витраченого співробітниками Pragnum часу на надання професійної правничої допомоги, виходячи з погодинної оплати гонорару.

Також ТОВ «Леко Стайл» було надано копію заявки від 17.02.2021 1-МА про надання професійної правничої допомоги на підставі договору (далі - заявка), предметом якої є супровід стягнення з ФОП Хархуна Сергія Васильовича на користь ТОВ «Леко Стайл» коштів, отриманих боржником у зв`язку з перерахуванням клієнтом авансу за договорами підряду № 24/08-2020 від 06.08.2020 та № 25/08-2020 від 25.08.2020, шляхом представництва інтересів клієнта в судовому процесі в господарському суді міста Києва, Північному апеляційному господарському суді та Верховному Суді (за потреби), незалежно від тривалості судового процесу, кількості судових засідань та підготовлених процесуальних документів.

Крім того, предметом цієї заявки є супровід процедури виконання судового рішення, отриманого за результатами надання правової допомоги згідно з пунктом 1.1 цієї заявки.

Відповідно до п. 1.2 заявки, беручи до уваги орієнтовний розмір заборгованості - 173 900, 00 грн, з якої: 145 900, 00 грн - передоплата за договором підряду №24/08-2020 від 06.08.2020 і 28 000, 00 грн - передоплата за договором підряду № 25/08-2020 від 25.08.2020; складність спору; час, необхідний для надання правової допомоги, передбаченої розділом 1 цієї заявки; баланс ризиків та місцезнаходження боржника, сторони погодили встановити розмір гонорару в сумі гривневого еквіваленту 1 500 доларів США за супровід справи в судах всіх інстанцій та 10 % від коштів, що фактично надійдуть на рахунок клієнта від ФОП Хархуна С.В.

Гривневий еквівалент 1 500 доларів США сплачується клієнтом протягом 5 робочих днів з моменту підписання даної заявки (п. 2.2.1 заявки).

Також ТОВ «Леко Стайл» до матеріалів справи долучено копію виставленого Pragnum рахунку-фактури на оплату наданих позивачу послуг професійної правничої допомоги від 17.02.2021 № СФ-0000005 на суму 42 075, 00 грн, а також копію виписки з банківського рахунку Адвокатського об`єднання «Адвокатська фірма «Прагнум», з яких вбачається, що ТОВ «Леко Стайл» сплатило на користь Pragnum 42 075, 00 грн в рахунок оплати гонорару за заявкою.

Позивачем за первісним позовом також надано суду копію підписаного між Адвокатським об`єднанням «Адвокатська фірма «Прагнум» та ТОВ «Леко Стайл» акту від 05.10.2021 № 1-МА надання професійної правничої допомоги на підставі договору на суму 45 169, 00 грн (з яких клієнтом сплачено 42 075, 00 грн) з деталізацією наданих послуг.

Крім того, у матеріалах справи наявні копії ордеру від 17.02.2021 серії АА №1089431 на надання адвокатом Pragnum Мічуріною Оленою Вікторівною правової допомоги ТОВ «Леко Стайл», а також свідоцтва від 04.06.2008 серії КВ №000213 про право на заняття Мічуріною Оленою Вікторівною адвокатською діяльністю.

Суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що за умовами договору та заявки ТОВ «Леко Стайл» мало сплатити Pragnum гонорар у розмірі 41 745, 60 грн (1 500 доларів США * 27, 8304 грн /USD), оскільки сторонами узгоджено сплату гривневого еквіваленту 1 500 доларів США. Так, враховуючи підписання цієї заявки сторонами договору 17.02.2021 та виставлення Pragnum 17.02.2021 клієнту рахунку-фактури на оплату наданих позивачу послуг професійної правничої допомоги № СФ-0000005, а також беручи до уваги офіційний курс долара США до гривні, встановлений НБУ на 17.02.2021 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача за первісним позовом про розподіл судових витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги в розмірі 329, 40 грн (42 075, 00 грн - 41 745,60 грн). Наведений висновок не заперечувався скаржником.

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Так, ФОП Хархун С.В. заперечив проти розміру заявлених до відшкодування витрат. У клопотанні останній вказав на те, що за змістом акту від 05.10.2021 № 1-Ма надання професійної правничої допомоги всі роботи, крім участі у судовому засіданні 17.08.2021, здійснював старший юрист та радник Адвокатського об`єднання «Адвокатська фірма «Прагнум», а не адвокат. Також відповідач за первісним позовом вказав, що витрати щодо опитування клієнта і вивчення та аналізу документів (загальною вартістю 150 доларів США) не можуть бути витратами, пов`язаними з виконанням договору, оскільки відповідні роботи включаються в процес укладення договору з клієнтом та не можуть бути визнані витратами в межах даної судової справи. Крім того, ФОП Хархун Сергій Васильович звернув увагу на те, що умовами договору про надання професійної правничої допомоги не охоплюється надання клієнту послуг щодо супроводу справи в частині стягнення коштів за договором купівлі-продажу від 28.07.2020 та договором купівлі-продажу від 30.07.2020. Також останній зазначив, що на час підписання заявки від 17.02.2021 1-МА погоджена сторонами договору про надання професійної правничої допомоги № 900-МА від 17.02.2021 року сума гонорару - 1 500 доларів США складала гривневий еквівалент у розмірі 41 745, 60 грн, тоді як заявником було необґрунтовано обраховано (вказано) цю суму в розмірі 42 075, 00 грн. Також, за умовами заявки заявлена до стягнення сума коштів передбачала представництво адвокатом інтересів ТОВ «Леко Стайл» не тільки у Господарському суді міста Києва, а й у Північному апеляційному господарському суді, Верховному Суді та при проведенні процедури виконання, що свідчить про необґрунтоване завищення позивачем за первісним позовом спірної суми витрат на оплату послуг адвоката у 4 рази.

Суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги посилання ФОП Хархуна С.В. на здійснення всіх робіт з надання професійної правничої допомоги за договором, крім участі у судовому засіданні 17.08.2021, старшим юристом та радником Адвокатського об`єднання «Адвокатська фірма «Прагнум», а не адвокатом, оскільки конкретна посада особи у внутрішній організаційній структурі Адвокатського об`єднання «Адвокатська фірма «Прагнум» не свідчить про відсутність у такої особи статусу адвоката та не підтверджує наявності підстав для відповідного зменшення розміру адвокатських витрат. Крім того, в усіх інших судових засіданнях в даній справі від імені позивача за первісним позовом участь брала особа, що має статус адвоката. А тому відповідні доводи відповідача за первісним позовом відхиляються.

Також суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги доводи відповідача за первісним позовом про те, що умовами договору не охоплюється надання клієнту послуг щодо супроводу справи в частині стягнення коштів за договором купівлі-продажу від 28.07.2020 та договором купівлі-продажу від 30.07.2020 з огляду на відсутність у матеріалах справи доказів, які свідчать про перевищення Pragnum своїх повноважень за договором під час здійснення представництва інтересів ТОВ «Леко Стайл» в суді при розгляді справи № 910/4691/21 та наявність в останнього обмежень у можливості викладення та формулювання у позові його предмета, підстав чи матеріально-правового обґрунтування. При цьому жодних заперечень від ТОВ «Леко Стайл» щодо відсутності у Адвокатського об`єднання «Адвокатська фірма «Прагнум» повноважень на представництво його інтересів в суді в частині стягнення коштів за договором купівлі-продажу від 28.07.2020 та договором купівлі-продажу від 30.07.2020 не надходило. Відповідних обмежень договір (чи ордер) не містить. А тому відповідні доводи відповідача за первісним позовом відхиляються як необґрунтовані. До того ж, стороною не оскаржувалося додаткове рішення у відповідній частині, тому суд розглядає справу в межах, визначених ст. 269 ГПК України. При цьому обов`язкових підстав для скасування судового рішення, передбачених ст. 277 ГПК України, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Водночас суд першої інстанції правомірно виходив з того, що надані позивачем за первісним позовом документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 14.12.2021 в справі № 922/676/21.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5 - 7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. 5 - 7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу витрат повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд апеляційної інстанції, відхиляючи доводи скаржника,враховує поведінку сторін спору, зокрема, звернення позивачем (за первісним позовом) з даним позовом на підставі договорів, які не підписувалися відповідачем (надання недостовірних доказів, хоча розглядався і зустрічний позов); розмір відшкодування витрат на правничу допомогу по відношенню до суми позову (розмір правничої допомоги складає більше 22 % від заявленої до стягнення суми позову); не значна складність справи (зобов`язання виникли на підставі усних правочинів, які не потребують значного дослідження умов договорів, положень додатків, тощо).

З огляду на складність справи, наданий адвокатським об`єднанням обсяг послуг у суді першої інстанції, затрачений ним час на надання таких послуг, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у цьому випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 41 745,60 грн, не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості, розумності та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів ч. 5 ст. 129 ГПК України, а їх стягнення з позивача становитиме надмірний тягар для останнього, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат, у зв`язку з чим Господарський суд міста Києва дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 25 000, 00 грн витрат на правову допомогу у суді першої інстанції.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що рейтингові показники адвокатського об`єднання та наявність виграних тендерних контрактів може мати значення для споживача відповідних адвокатських послуг, однак не є безумовною підставою для покладення на іншу сторону всієї суми таких витрат. А тому розмір відповідних витрат визначається з урахуванням розміру обґрунтованої, розумної та пропорційної суми витрат на правничу допомогу. Такий розмір з`ясовується судом у кожному конкретному випадку з урахування обставин конкретної справи. З наведених обставин відхиляються посилання скаржника на розмір відшкодованих йому витрат в інших справах, оскільки відповідні висновки зроблено за фактично інших обставин справи та з урахуванням обсягу наданих послу.

Враховуючи викладене вище, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та доводи сторін, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, а також з огляду на їх розумність та доцільність для даної справи, встановивши при цьому, що скаржником не доведено неспівмірність задоволеної судом першої інстанції частини витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 25 000, 00 грн, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у відповідному розмірі.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Отже, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення заяви позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу з огляду на часткову обґрунтованість, розумність та пропорційність суми заявлених витрат, та, відповідно, частковою відмовою у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Таким чином, на підставі ст. 2, 4, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Леко Стайл» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 у справі № 910/4691/21 - залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 у справі №910/4691/21 - залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 21.01.2022.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич