ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2022 р. Справа №909/276/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого - судді О.В. Зварич

суддів В.М. Гриців

Г.Г. Якімець,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нітроген Енергія" за №01/11/09/21 від 11.09.2021 року (вх. № 01-05/3158/21, 01-05/3159/21 від 14.09.2021 року)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.08.2021 року (суддя І.В. Ткаченко; повний текст рішення складено 25.08.2021 року) та додаткове рішення від 25.08.2021 року (суддя І.В. Ткаченко; повний текст додаткового рішення складено 25.08.2021 року)

у справі № 909/276/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кемітурасіл" (надалі ТзОВ "Кемітурасіл")

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Нітроген Енергія" (надалі ТзОВ "Нітроген Енергія")

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 )

про визнання договору недійсним,

за участю:

від позивача: Кузь А.П. - адвокат (довіреність б/н від 25.03.2021 року);

від відповідача: Боровець В.Д. - адвокат (довіреність № 01/24/05/21 від 24.05.2021 року);

від третьої особи: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень учасників справи

02.04.2021 року ТзОВ "Кемітурасіл" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТзОВ "Нітроген Енергія" про визнання недійсним договору № 01/04/01/21 від 04.01.2021 року.

Позовні вимоги мотивовані, зокрема, тим, що договір від 04 січня 2021 року №01/04/01/21, укладений від імені ТзОВ "Кемітурасіл" ОСОБА_1, вчинений без необхідного обсягу повноважень та внаслідок зловмисної домовленості з директором ТзОВ "Нітроген Енергія", як підпорядкованою йому особою. Одноосібним засновником (учасником) та кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ТОВ «Нітроген Енергія» є ОСОБА_1 . Тобто, станом на час укладення оспорюваного правочину позивач та відповідач були пов`язаними особами, оскільки одноосібний засновник (учасник) та кінцевий бенефіціарний власник (контролер) ТОВ «Нітроген Енергія» був одночасно і директором ТОВ «Кемітурасіл».

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 7589/21 від 24.05.2021 року) заперечив проти позовних вимог. Зазначив, що при укладенні спірного договору директор ТзОВ "Кемітурасіл" ОСОБА_1 діяв на підставі протоколу загальних зборів учасників Товариства № 01/01/12/14 від 01 грудня 2014 року, відповідно до якого директору було надано повноваження укладати будь-які договори, контракти, угоди щодо купівлі та/або продажу основних засобів та виробничого обладнання (установок) на суму, кожний із котрих не перевищуватиме 5000000,00 грн. Отже, на час укладення спірного договору керівник позивача мав достатні та належні повноваження. Щодо питання заінтересованості відповідач зазначив, що ані в статуті позивача, ані в статуті відповідача не було встановлено порядку погодження на вчинення правочинів із заінтересованістю.

Третя особа ОСОБА_1 в письмовому поясненні по суті спору (вх. № 9877 від 29.06.2021року) зазначив, що керівник відповідача (як продавець обладнання) та керівник позивача (як покупець обладнання) при укладені договору № 01/04/01/21 від 04.01.2021 року діяли у відповідності до вимог чинного законодавства України і статутів Товариств. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 10.08.2021 року у справі №909/276/21 (суддя І.В. Ткаченко) задоволено позов ТзОВ "Кемітурасіл". Визнано недійсним договір від 04 січня 2021 року № 01/04/01/21, укладений між ТзОВ "Нітроген Енергія" та ТзОВ "Кемітурасіл". Стягнуто з ТзОВ "Нітроген Енергія" на користь ТзОВ "Кемітурасіл" 2270,00 грн судового збору.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 , укладаючи від імені ТзОВ "Кемітурасіл" з ТзОВ "Нітроген Енергія" договір від 04 січня 2021 року №01/04/01/21, діяв без необхідного обсягу повноважень, так як п. 10.6.4 Статуту ТзОВ "Кемітурасіл", який діяв на час укладення цього договору, було визначено право директора на укладення та підписання від імені Товариства будь-яких правочинів, вартість яких перевищує 5000 євро лише за наявності згоди загальних зборів учасників Товариства. Однак, такої згоди на день укладення договору, предметом якого було обладнання вартістю 2300000 грн, що значно перевищує 5000 євро, не було. Також суд звернув увагу, що обладнання, яке було придбано ТзОВ "Кемітурасіл" 04 січня 2021 року у ТзОВ "Нітроген Енергія", останнє придбало у Державного підприємства "Калуський дослідно-експериментальний завод інституту хімії поверхні Національної академії наук України" за договором купівлі-продажу №20/12/13-2 від 20.12.2013 року, за ціною 666042 грн. Враховуючи, що ОСОБА_1 під час укладення спірного договору від імені ТОВ "Кемітурасіл" діяв без необхідного обсягу повноважень, у власних інтересах та всупереч інтересам позивача, суд задоволив позов ТзОВ "Кемітурасіл" та визнав недійсним договір № 01/04/01/21 від 04.01.2021 року.

Додатковим рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 25.08.2021 року у справі №909/276/21 (суддя І.В. Ткаченко) стягнуто з ТзОВ "Нітроген Енергія" на користь ТзОВ "Кемітурасіл" 36547,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

У своїй апеляційній скарзі (вх. № 01-05/3158/21 від 14.09.2021 року) на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.08.2021 року та додаткове рішення від 25.08.2021 року у справі №909/276/21, відповідач просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, судові витрати покласти на позивача. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що у зв`язку із затвердженням в листопаді 2016 року нової редакції Статуту позивача рішення його вищого органу управління від 01.12.2014 року, яке надало керівнику позивача всі належні та достатні повноваження на укладення спірного договору, не втратило чинність. Щодо вартості ціни обладнання зазначає, що при продажі позивач не робив значної націнки, а лише врахував інфляційні процеси, котрі відбулись за період з грудня 2013 року по січень 2021 року. Покликається на те, що суд не вказав, на підставі чого встановлено, і якими доказами підтверджується наявність умислу у ОСОБА_1 на вчинення спірного правочину, не зазначив, чим підтверджується зловмисна домовленість представника однієї сторони з іншою стороною, а також виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу (вх. № 01-04/7213/21 від 19.10.2021 року) вважає доводи скаржника безпідставними та необґрунтованими, а рішення місцевого господарського суду - законним. Звертає увагу, що спірний договір містить посилання на те, що Директор ТзОВ «Кемітурасіл» ОСОБА_1 діє на підставі Статуту Товариства. Посилання на будь-які інші документи щодо повноважень на підписання договору відсутні. В п. 10.6.4 Статуту ТзОВ "Кемітурасіл", який діяв на час укладення цього договору, визначено право директора на укладення та підписання від імені Товариства будь-яких правочинів, вартість яких перевищує 5000 євро лише за наявності згоди загальних зборів учасників Товариства. Однак загальні збори учасників Товариства такої згоди на день укладення договору, предметом якого було обладнання вартістю 2300000 грн, що значно перевищує 5000 євро, не надавали. Покликається на те, що на час укладення спірного договоруТовариства були пов`язаними особами, оскільки одноосібний засновник (учасник) та кінцевий бенефіціарний власник (контролер) ТзОВ «Нітроген Енергія» був одночасно і директором ТзОВ «Кемітурасіл». Стверджує, що ОСОБА_1 при укладенні договору від 04 січня 2021 року № 01/04/01/21 від імені ТзОВ «Кемітурасіл» діяв недобросовісно, без необхідного обсягу повноважень, у власних інтересах та всупереч інтересам Товариства. Що стосується вимоги скаржника про скасування додаткового рішення, зазначає, що в апеляційній скарзі не наведено жодних підстав для його скасування. Просить залишити без змін рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.08.2021 року та додаткове рішення від 25.08.2021 року у справі №909/276/21, апеляційну скаргу ТзОВ «Нітроген Енергія» - без задоволення.

Третя особа ОСОБА_1 в письмовому поясненні (вх. № 01-04/228/22 від 13.01.2022 року просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.08.2021 року та додаткове рішення від 25.08.2021 року у справі №909/276/21, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, судові витрати покласти на позивача.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги з наведених у ній підстав.

Представник відповідача просив залишити без змін оскаржене рішення та додаткове рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу - без задоволення.

Третя особа не делегувала свого представника в судове засідання. Про причини неявки не повідомила. Згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення № 696, третій особі 09.12.2021 року вручено ухвалу суду від 29.11.2021 року про відкладення розгляду справи № 909/276/21 на 17.01.2022 року о 14 год. 30 хв.

Враховуючи те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасника справи, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, справу може бути розглянуто при відсутності третьої особи.

Обставини справи

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 26835101, засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "Нітроген Енергія" та кінцевим бенефіціарним власником (контролером) є ОСОБА_1 (а.с. 49-51, т.1).

У Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 26835048 зазначено, що засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "Кемітурасіл" є компанія "Кемітурасіл АпС", кінцевий бенефіціарний власник (контролер) ОСОБА_2 (а.с. 52-55, т.1).

На підставі довіреності від 05.11.2014 року п. Ніколай Баккеґаард, в якості директора Товариства "Kemiturasil АpS" уповноважив п. ОСОБА_1 представляти інтереси довірителя в якості учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "KemituraSil", користуючись усіма правами, передбаченими законодавством України та статутом Товариства для учасника Товариства, зокрема: підписувати Статут Товариства, зміни до нього та інші ділові угоди, включаючи договори оренди будівель/приміщень, земельних ділянок, а також юридичні документи, необхідні для забезпечення діяльності Товариства; брати участь у загальних зборах учасників Товариства, користуючись усіма правами учасника, включно з правом голосу по будь-якому питанню; приймати й підписувати рішення від імені довірителя стосовно діяльності Товариства (а.с.86, т.1).

Рішенням загальних зборів учасників ТзОВ "Кемітурасіл", оформленим протоколом №01/01/12/14 від 01.12.2014 року, за участю компанії "Кемітурасіл АпС", в особі ОСОБА_1, надано директору ТзОВ "Кемітурасіл" повноваження укладати будь-які договори, контракти, угоди щодо купівлі та/або продажу основних засобів та виробничого обладнання (установок) на суму, кожний із котрих не перевищуватиме 5000000,00 грн. (а.с.81-82, т.1).

09 листопада 2016 року загальними зборами учасників ТзОВ "Кемітурасіл" (протокол № 09/11/16 від 09 листопада 2016 р.) затверджено нову редакцію Статуту ТзОВ "Кемітурасіл", відповідно до п. 10.6.4 якого лише за наявності згоди Загальних зборів учасників Товариства, оформленої у відповідному протоколі засідання, директор може укладати та підписувати від імені Товариства будь-які правочини, господарські договори та інші договори, контракти стосовно відчуження чи придбання нерухомого майна, інших основних фондів, якщо загальна вартість таких правочинів перевищує 5000 євро (а.с.20-32, т.1).

З наявних у справі копій документів видно, що 04 січня 2021 року між ТзОВ "Нітроген Енергія" в особі директора Кушлик І.В. (постачальник) та ТзОВ "Кемітурасіл" в особі директора ОСОБА_1 (покупець) укладено договір №01/04/01/21, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупця обладнання, а покупець зобов`язався оплатити вартість обладнання із ПДВ (а.с.17-18, т.1).

Обладнання котре передається у власність покупцю складається із: апарат КШ - 1 шт., циклон - 1 шт., газодувка - 1 шт., реактор - 1 шт. (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору загальна вартість обладнання за договором (з урахуванням ПДВ) становить 2300000,00 грн.

Поставка та фактична передача обладнання від постачальника покупцю відбувається за адресою: Калуш, корпус 1017 КДЕЗ ІХП НАН України (п. 2.3 договору).

Згідно з п. 3.1 договору 100% загальної вартості обладнання покупець сплачує продавцю на протязі 30 календарних днів із моменту передачі та отримання обладнання по накладній, котра являється невід`ємною частиною даного договору.

В матеріалах справи міститься копія накладної № 01/04/01/21 від 04.01.2021 року, відповідно до якої ТзОВ "Нітроген Енергія" передало, а ТзОВ "Кемітурасіл" прийняло апарат КШ - 1 шт., циклон - 1 шт., газодувка - 1 шт., реактор - 1 шт., загальною вартістю 2300000 грн. (а.с.19, т.1).

Рішенням Загальних зборів учасників (одноосібного учасника) ТзОВ "Кемітурасіл" від 01.02.2021 року розірвано трудовий контракт з директором Товариства ОСОБА_1 з 01 лютого 2021 року та звільнено його 01 лютого 2021 року з посади директора Товариства, зобов`язано ОСОБА_1 передати новопризначеному директору товариства ОСОБА_3 печатку, документи та майно Товариства (а.с.14, т.1).

05 березня 2021 року звільнений директор Товариства ОСОБА_1 передав новопризначеному директору ТзОВ "КЕМІТУРАСІЛ" печатку та окремі документи, що стосуються діяльності Товариства, про що складено акт приймання передачі справ документів (з описом). Серед переданих документів значиться договір № 01/04/01/21 від 04 січня 2021 року (а.с.15-16, т.1).

В позовній заяві позивач зазначає, що предмет договору №01/04/01/21 від 04.01.2021 року новопризначеному директору переданий не був, і його фактичне місцезнаходження - не повідомлено.

Підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом слугувало те, що на час укладення договору від 04 січня 2021 року № 01/04/01/21 директор ТзОВ "Кемітурасіл" ОСОБА_1 не мав необхідного обсягу повноважень, діяв у власних інтересах і всупереч інтересам особи, яку він представляв. Такий правочин вчинений внаслідок зловмисної домовленості з директором ТзОВ "Нітроген Енергія", як підпорядкованою йому особою.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу положень статті 181 Господарського кодексу України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст.203 Цивільного кодексу України: - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203); - особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2 ст. 203); - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 ст. 203); - правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203); - правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203); - правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. (ч. 6 ст. 203).

Стаття 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину визначає недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

В ході розгляду апеляційної скарги суд встановив, що 04 січня 2021 року між ТзОВ "Нітроген Енергія" (постачальник) та ТзОВ "Кемітурасіл (покупець) укладено договір №01/04/01/21, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупця обладнання, а покупець зобов`язався оплатити обладнання, вартість якого становить 2300000,00 грн.

В преамбулі вказаного договору зазначено, що від імені ТзОВ "Нітроген Енергія" (постачальник) діє директор Кушелик І.В. та зі сторони ТзОВ "Кемітурасіл" (покупець) - директором ОСОБА_1

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Матеріалами даної судової справи підтверджено, що ОСОБА_1 на момент укладення договору №01/04/01/21 від 04.01.2021 року був директором ТзОВ "Кемітурасіл" та єдиним засновником і кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ТзОВ "Нітроген Енергія".

В силу положень ч. 3 ст. 238 Цивільного кодексу України, представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що спірний договір №01/04/01/21 від 04.01.2021 року укладено між пов`язаними юридичними особами, оскільки директор ТзОВ "Кемітурасіл" ОСОБА_1 на момент укладення спірного договору був одночасно і єдиним засновником та кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ТзОВ "Нітроген Енергія", тобто спірний договір направлено на реалізацію інтересів однієї особи, що протирічить вимогам ст. 238 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 року у справі № 925/968/18.

Статтею 13 Цивільного кодексу України визначено межі здійснення цивільних прав: цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства; не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

За змістом наведеної норми матеріального права особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно.

Крім того, такі правовідносини мають довірчий характер між підприємцем (товариством) і його посадовою особою, протиправна поведінка посадової особи полягає у неналежному та недобросовісному виконанні певних дій, без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм посадовими обов`язками за власним умислом (розсудом), прийнятті очевидно необачних, марнотратних та завідомо корисливих на користь такої посадової особи рішень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 911/2129/17.

Суд також враховує, що за умовами спірного договору вартість його предмета становить 2300000,00 грн. При цьому ТзОВ "Нітроген Енергія" придбало дане обладнання у Державного підприємства "Калуський дослідно-експериментальний завод інституту хімії поверхні Національної академії наук України" за договором купівлі-продажу №20/12/13-2 від 20 грудня 2013 за значно нижчою ціною - 666042,00 грн.

Наведені обставини підтверджують те, що директор ОСОБА_1 під час укладення спірного договору від імені ТОВ "Кемітурасіл" діяв у власних інтересах як єдиний засновник і кінцевий бенефіціарний власник (контролер) ТзОВ "Нітроген Енергія" та всупереч інтересам позивача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для визнання недійсним договору №01/04/01/21 від 04.01.2021 року.

Разом з тим, суд помилково зазначив у рішенні про те, що ОСОБА_1 під час укладення спірного договору від імені ТОВ "Кемітурасіл" діяв без необхідного обсягу повноважень, оскільки у зв`язку із затвердженням в листопаді 2016 року нової редакції Статуту позивача рішення його вищого органу управління від 01.12.2014 року, яке надало керівнику всі належні та достатні повноваження на укладення спірного договору, не втратило чинності. Однак, ця обставина не спростовує правомірного висновку суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з мотивів, наведених вище.

Щодо вимог апеляційної скарги про скасування додаткового рішення господарського суду Івано-Франківської області від 25.08.2021 року у справі №909/276/21, яким стягнуто з ТзОВ "Нітроген Енергія" на користь ТзОВ "Кемітурасіл" 36547,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, необхідно врахувати таке.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, частиною третьою вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За результатами розгляду справи № 909/276/21 суд першої інстанції задоволив позов ТзОВ "Кемітурасіл".

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу відповідач надав: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 25/03/21 від 25.03.2021 року, копію довіреності від 25.03.2021 року про представництво інтересів ТзОВ "Кемітурасіл" адвокатом Кузь А.П. (АО «Правнича компанія «Константа»), копію акта № 1 від 11.08.2021 року до договору про надання правової (правничої) допомоги № 25/03/21 від 25.03.2021 року та копію платіжного доручення № 65 від 12.08.2021 року на суму 36547,00 грн., сплачених позивачем АО «Правнича компанія «Константа» за надання правової допомоги згідно акта № 1 від 11.08.2021 року до договору про надання правової (правничої) допомоги № 25/03/21 від 25.03.2021 року.

Наданою суду копією акта № 1 від 11.08.2021 року до договору про надання правової (правничої) допомоги № 25/03/21 від 25.03.2021 року підтверджується факт погодження його сторонами розміру гонорару Об`єднання за надання правової допомоги - 36547,00 грн.

Відповідач не заявляв жодних клопотань, що стосуються питання відшкодування витрат на правову допомогу по даній справі.

З врахуванням вищеописаних правових норм та досліджених судом матеріалів даної справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції підставно та обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача 36547,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нітроген Енергія" за №01/11/09/21 від 11.09.2021 року (вх. № 01-05/3158/21, 01-05/3159/21 від 14.09.2021 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.08.2021 року та додаткове рішення від 25.08.2021 року у справі № 909/276/21 - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя Г.Г. Якімець