ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2022 Справа № 917/1752/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», 36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5,

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ ПЛЮС», 39600, Полтавська область, м. Кременчук, Бульвар Пушкіна, буд. 17А,

про стягнення 11 652,10 грн.,

Суддя Мацко Оксана Сергіївна

Представники сторін: не викликались.

Суть спору:

Розглядається позовна заява Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ ПЛЮС» про стягнення 11 652,10 грн., з яких 8 338,03 грн. заборгованість за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2006 від 19.01.2014 р., 2 235,76 грн. інфляційні нарахування, 1 078,31 грн. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.11.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав оплату за поставлену теплову енергію у строк, визначений договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2006 від 19.01.2014 р., чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеним договором та законом.

Відповідач у визначеному господарським процесуальним законодавством порядку на позов не відреагував.

Копія ухвали про відкриття провадження у даній справі, що направлялась на адресу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ ПЛЮС», вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, була повернута до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи, що ухвала про відкриття провадження у справі направлялась на адресу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ ПЛЮС», вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, воно вважається таким, що повідомлене належним чином про судовий розгляд даної справи. Крім того, ухвала суду була своєчасно розміщена судом у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Таким чином, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом, про покладені на нього обов`язки та його процесуальні права.

Згідно із ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

19.01.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Полтаваобленерго» (у зв`язку зі змінами до статутних документів на даний час Акціонерне товариство «Полтаваобленерго») в особі заступника начальника Кременчуцької філії Одіної А.А. та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ ПЛЮС» було укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2006 (а.с. 6-7), відповідно до умов якого Теплопостачальна організація (АТ «Полтаваобленерго») зобов`язувалась надавати Споживачеві (ОСББ «КОМФОРТ ПЛЮС») вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а Споживач своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбачених цим договором та додатками до нього.

Відповідно до п. 6.6 договору № 2006 від 19.01.2014 р. порядок розрахунків зі Споживачами теплової енергії викладено у Додатку № 4 «Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію» до діючого договору.

Згідно з п. 5 вказаного Додатку обсяг фактично спожитої за розрахунковий період теплової енергії з урахуванням розрахункової величини втрат у відрізку мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності тепломереж, підтверджується «Актом про обсяги спожитої (поставленої) Споживачем (субспоживачем) теплової енергії», який оформлюється Теплопостачальною організацією на підставі «Відомості про фактичні покази розрахункових приладів обліку» та підтверджується Споживачем у десятиденний термін. У разі неповернення Споживачем належно підтвердженого «Акта про обсяги спожитої Споживачем теплоенергії» або відмови від його підпису, останній вважається дійсним з дати його виписки за умови його підписання трьома представниками Теплопостачальної організації.

Згідно з актами про обсяги спожитої (поставленої) Споживачу (субспоживачу) теплової енергії від 31.10.2018 р., 30.11.2018 р., 31.12.2018 р., 31.01.2019 р., 28.02.2019 р., 31.03.2019 р. та 24.04.2019 р. (а.с. 32-38), що у відповідності до вищезазначеного положення договору підписані трьома представниками Теплопостачальної організації, за період жовтня 2018 року квітня 2019 року позивач передав, а відповідач спожив теплової енергії на суму 72 138,05 грн.

Пунктом 1 Додатку № 4 «Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію» до договору № 2006 від 19.01.2014 р. визначено, що розрахунки за теплову енергію проводяться Споживачем грошовими коштами, або іншими формами розрахунків, які не суперечать чинному законодавству України, на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації.

Сплату рахунків Теплопостачальної організації, виписаних на виконання даного договору, Споживач зобов`язаний проводити не пізніше семи календарних днів з моменту їх надсилання (надання).

Позивачем направлено на адресу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ ПЛЮС» рахунки на оплату спожитої у жовтні 2018 року квітні 2019 року теплової енергії за договором № 2006 від 19.01.2014 р. (а.с. 18-24), зокрема:

- за жовтень 2018 року 20.11.2018 р.;

- за листопад 2018 року 12.12.2018 р.;

- за грудень 2018 року 14.01.2019 р.;

- за січень 2019 року 08.02.2019 р.;

- за лютий 2019 року 21.03.2019 р.;

- за березень 2019 року 17.04.2019 р.;

- за квітень 2019 року 20.05.2019 р.

В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання з оплати отриманого товару виконував несвоєчасно.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 11 652,10 грн., з яких 8 338,03 грн. заборгованість за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2006 від 19.01.2014 р., 2 235,76 грн. інфляційні нарахування, 1 078,31 грн. 3 % річних.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2006 від 19.01.2014 р. з додатками, акти про обсяги спожитої (поставленої) Споживачу (субспоживачу) теплової енергії за період жовтня 2018 року квітня 2019 року, рахунки на оплату спожитої у жовтні 2018 року квітні 2019 року теплової енергії за договором № 2006 від 19.01.2014 р., виписки з рахунку позивача за період з 15.11.2018 р. по 27.11.2019 р. та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно ст. 655 Цивільного Кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов`язання за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2006 від 19.01.2014 р. щодо здійснення поставки товару на суму 72 138,05 грн. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором та приписів цивільного законодавства України за отриманий товар в повному обсязі не розрахувався, частково сплативши позивачу в період з 15.11.2018 р. по 27.11.2019 року грошові кошти в розмірі 63 800,00 грн. (копії виписок з рахунку АТ «Полтаваобленерго» містяться в матеріалах справи).

Враховуючи викладене, позовні вимоги Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ ПЛЮС» заборгованості за поставлену теплову енергію за договором № 2006 від 19.01.2014 р. в розмірі 8 338,03 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем приведено розрахунок інфляційних втрат в розмірі 2 235,76 грн. (в т.ч. за період з грудня 2018 року по квітень 2019 року на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в листопаді 2018 року, з січня по квітень 2019 року на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в грудні 2018 року, з лютого по квітень 2019 року на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в січні 2019 року, з березня по квітень 2019 року на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в лютому 2019 року, з квітня 2019 року по липень 2021 року на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в березні 2019 року та з травня 2019 року по липень 2021 року на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в квітні 2019 року) та 3% річних в розмірі 1 078,31 грн. (в т.ч. в т.ч. за період з 20.12.2018 р. по 26.04.2019 р. на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в листопаді 2018 року, з 22.01.2019 р. по 26.04.2019 р. на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в грудні 2018 року, з 16.02.2019 р. по 26.04.2019 р. на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в січні 2019 року, з 29.03.2019 р. по 02.05.2019 р. на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в лютому 2019 року, з 25.04.2019 р. по 13.09.2021 р. на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в березні 2019 року та з 28.05.2019 р. по 13.09.2021 р. на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в квітні 2019 року) (розрахунок в матеріалах справи, а.с. 13-14).

Водночас, як зазначає Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 р. у справі № 910/13071/19, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, не повинна враховуватися інфляційна складова за грудень 2018 року на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в листопаді 2018 року (дата виникнення заборгованості 20.12.2018 р.), за січень 2019 року на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в грудні 2018 року (дата виникнення заборгованості 22.01.2019 р.), за лютий 2019 року на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в січні 2019 року (дата виникнення заборгованості 16.02.2019 р.), за березень 2019 року на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в лютому 2019 року (дата виникнення заборгованості 29.03.2019 р.), за квітень 2019 року на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в березні 2019 року (дата виникнення заборгованості 25.04.2019 р.) та за травень 2019 року на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в квітні 2019 року (дата виникнення заборгованості 20.05.2019 р.).

З огляду на наведене, суд здійснив перерахунок інфляційних втрат (в т.ч. за період з січня по квітень 2019 року на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в листопаді 2018 року, з лютого по квітень 2019 року на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в грудні 2018 року, з березня по квітень 2019 року на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в січні 2019 року, квітня 2019 року на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в лютому 2019 року, з травня 2019 року по липень 2021 року на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в березні 2019 року та з червня 2019 року по липень 2021 року на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в квітні 2019 року) та дійшов до висновку, що обґрунтованим є розмір вказаних нарахувань в сумі 1 968,84 грн. (розрахунок в матеріалах справи).

Крім того, з урахуванням приписів ст. 253 та ч. 5 ст. 254 ЦК України, які встановлюють правила визначення та обчислення строків, а також з огляду на те, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення штрафних санкцій, суд здійснив перерахунок 3% річних за період з 20.12.2018 р. по 13.09.2021 р. (в т.ч. в т.ч. за період з 20.12.2018 р. по 25.04.2019 р. на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в листопаді 2018 року, з 22.01.2019 р. по 25.04.2019 р. на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в грудні 2018 року, з 16.02.2019 р. по 25.04.2019 р. на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в січні 2019 року, з 29.03.2019 р. по 01.05.2019 р. на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в лютому 2019 року, з 25.04.2019 р. по 13.09.2021 р. на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в березні 2019 року та з 28.05.2019 р. по 13.09.2021 р. на суму заборгованості за теплову енергію, поставлену в квітні 2019 року) та дійшов до висновку про задоволення вказаних вимог позивача в сумі 999,93 грн. (розрахунок в матеріалах справи)

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ ПЛЮС» 8 338,03 грн. заборгованість за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2006 від 19.01.2014 р., 1 968,84 грн. інфляційні нарахування, 999,93 грн. 3 % річних.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 2 202,73 грн.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ ПЛЮС», 39600, Полтавська область, м. Кременчук, Бульвар Пушкіна, буд. 17А, ) на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5; адреса для листування: 39601, Полтавська область, м. Кременчук, проспект Свободи, 8, , р/р № НОМЕР_1 , АТ «Таскомбанк», МФО 339500, ) 8 338,03 грн. заборгованість за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2006 від 19.01.2014 р., 1 968,84 грн. інфляційні нарахування, 999,93 грн. 3 % річних; 2 202,73 грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки, встановлені ГПК України (ст.ст.256,257 ГПК України).

Повне рішення складено 17.01.2022 р.

Суддя О.С. Мацко