ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2022 р. Справа№ 910/14911/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Гаврилюка О.М.

при секретарі судового засідання : Вайнер Є.І.

за участі представників сторін

від позивача: Корсун Ю.Ю.;

від відповідача: не з`явились,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства «Гарантований покупець»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 року

у справі №910/14911/21 (суддя Головіна К.І.)

за зустрічним позовом Державного підприємства «Гарантований покупець»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінсолар»

про визнання недійсним пункту додаткової угоди

у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінсолар»

до Державного підприємства «Гарантований покупець»

про стягнення 5 786 574, 10 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінсолар» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства «Гарантований покупець» (далі - відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 5 786 574, 10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав п. 10.4 порядку та п.п. 3.2, 4.5 договору (в редакції додаткової угоди №1240/01/20 від 23.04.2020 року) - не оплатив вартість електроенергії в установлений строк та не в повному обсязі, тобто порушив свої договірні зобов`язання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2021 року відкрито провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінсолар».

У строк, визначений законом для подання відзиву, ДП «Гарантований покупець» подало зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінсолар», у якій просив надати тлумачення п. 6.1 додаткової угоди № 174/01 від 30.06.2019 року, укладеної сторонами до договору купівлі-продажу № 9865/02 від 21.08.2013 року, а саме - чи обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору.

Господарський суд міста Києва повернув зустрічну позовну заяву Державного підприємства «Гарантований покупець» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінсолар» про надання тлумачення умов договору без розгляду своєю ухвалою від 08.11.2021 року.

02.11.2021 року Державне підприємство «Гарантований покупець» подало зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінсолар» про визнання недійсним п. 4.6 додаткової угоди № 174/01 від 30.06.2019 року до договору купівлі-продажу № 9865/02 від 21.08.2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 року визнано дії Державного підприємства «Гарантований покупець» при поданні зустрічної позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінсолар» про визнання недійсним п. 4.6 додаткової угоди № 174/01 від 30.06.2019 року до договору купівлі-продажу № 9865/02 від 21.08.2013 року зловживанням своїми процесуальними правами. Зустрічну позовну заяву повернуто без розгляду.

16.11.2021 року представник позивача подав заяву про відмову від заявленого позову, у якій просив закрити провадження по справі, а 23.11.2021 року - представник відповідача подав клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог - у зв`язку зі сплатою основного боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2021 року закрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінсолар» до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення 5 786 574,10 грн.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 року, Державне підприємство «Гарантований покупець» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 року у справі №910/14911/21 про визнання дій зловживанням процесуальними правами та повернення зустрічної позовної заяви без розгляду - скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права, зокрема, ст. 180 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за твердженням скаржника, подання двох зустрічних позовів, з урахуванням обставин справи, із викладенням у них своїх доводів та міркувань є конституційним правом та елементом диспозитивності господарського процесу, та не може вважатись затягуванням процесу чи перешкоджанням правосуддю.

Водночас, за твердженням скаржника, зустрічні позови взаємопов`язані з первісним позовом, і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, тому що вони виникають з одних правовідносин, вони відрізняються предметом та підставами, а їх задоволення може виключити повністю задоволення первісного позову.

Законодавством України, за твердженням скаржника, не передбачена заборона подачі двох і більше зустрічних позовів, тобто суд першої інстанції неправомірно визнав дії Державного підприємства «Гарантований покупець» зловживанням своїми процесуальними правами.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2021 року справу №910/14911/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Гаврилюк О.М., Коротун О.М.

Північний апеляційний господарський суд призначив до розгляду апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 року у справі №910/14911/21. Повідомив учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 14.12.2021 року своєю ухвалою від 23.11.2021 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 відкладено розгляд справи до 25.01.2022.

28.12.2021 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів до суду від представника скаржника надійшли письмові пояснення, відповідно до яких апелянт просив суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 саме в частині визнання дій зловживанням процесуальними правами.

Представник апелянта 25.01.2022 року у судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати.

Представник відповідачів у судове засідання 25.01.2022 року не прибув. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, зокрема, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 року.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду ухвали місцевого господарського суду, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки ухвали Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку за відсутності представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Державного підприємства «Гарантований покупець» підлягає частковому задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва скасуванню в частині визнання дій Державного підприємства «Гарантований покупець» зловживанням своїми процесуальними правами, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегією суддів встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінсолар» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення з відповідача на користь позивача 5 786 574, 10 грн. за договором № 9865/02 від 21.08.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2021 року відкрито провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінсолар».

02.11.2021 Державним підприємством «Гарантований покупець» до Господарського суду міста Києва подано зустрічну позовну вимогу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінсолар» про тлумачення п. 6.1 додаткової угоди № 174 від 30.06.2019 до договору № 9865/02 від 21.08.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 повернуто зустрічну позовну заяву Державного підприємства «Гарантований покупець» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінсолар» про надання тлумачення умов договору без розгляду.

Також, 02.11.2021 Державним підприємством «Гарантований покупець» до Господарського суду міста Києва подано зустрічну позовну вимогу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінсолар» про визнання недійсним п. 4.6 додаткової угоди № 174 від 30.06.2019 до договору № 9865/02 від 21.08.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 визнано дії Державного підприємства «Гарантований покупець» при поданні зустрічної позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінсолар» про визнання недійсним п. 4.6 додаткової угоди № 174/01 від 30.06.2019 до договору купівлі-продажу № 9865/02 від 21.08.2013, - зловживанням своїми процесуальними правами; зустрічну позовну заяву повернуто без розгляду.

Вказана ухвала мотивована тим, що такі дії відповідача, як одночасне подання декількох зустрічних позовів з різними предметами та з різних підстав до одного й того ж відповідача у межах відкритого позовного провадження за первісним позовом, носять очевидно штучний характер, які мають на меті невиправдане затягування розгляду справи.

Однак, колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно з положеннями чч.1-3 ст. 43 ГПК України учасники процесу та їх представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Обов`язок добросовісного користування процесуальними правами передбачає їх використання не на шкоду іншим учасникам, а аткож не всупереч завданням господарського судочинства.

У ч. 2 зазначеної статті Кодексу унормовано, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, які суперечать завданню господарського судочинства. До таких дій, зокрема, віднесено подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Водночас норми ГПК України не містять критеріїв визначення безпідставності або штучності позову, тому однозначно встановити, що позов є штучним або завідомо безпідставним без дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, не можливо.

Як на підставу «штучності» зустрічних позовів місцевий господарський суд послався на те, що їх підстави та предмети є різними.

Однак, колегія суддів зазначає, що у справі «Kupiec» ЄСПЛ визначив: «Позов, який подається до суду для розгляду, вважається справжнім та серйозним, якщо лише немає явних показників протилежного, що можуть стати підставою для висновку, що позов є безпідставним (frivolous) або сутяжницьким (vexatious) або йому з інших підстав бракує обґрунтованості».

Так, колегія суддів вказує, що саме подання декількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав може визнаватися зловживанням процесуальними правами, а не подання позовів з різними підставами та предметом.

Посилання суду першої інстанції на відсутність сплати судового збору за зустрічний позов як на підставу «штучності» позову, також апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки ДП «Гарантований покупець» клопотав про відстрочення сплати судового збору до ухвалення господарським судом рішення, у зв`язку із скрутним фінансовим становищем, що не заборонено чинним господарським процесуальним законодавством.

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає в діях ДП «Гарантований покупець» при поданні зустрічної позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінсолар» про визнання недійсним п. 4.6 додаткової угоди № 174/01 від 30.06.2019 до договору купівлі-продажу № 9865/02 від 21.08.2013 зловживання процесуальними правами.

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2021 року закрито провадження у справі за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінсолар» до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення 5 786 574,10 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже завершення розгляду первісного позову виключає можливість спільного розгляду зустрічного позову.

Зважаючи на вказане, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали в частині повернення зустрічного позову без розгляду.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» слід задовольнити частково, а оскаржувану ухвалу - скасувати в частині визнання дій Державного підприємства «Гарантований покупець» зловживанням своїми процесуальними правами.

Керуючись ст. ст. 255, 267-271, 280-287 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 у справі №910/14911/21 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 року у справі № 910/14911/21 скасувати в частині визнання дій Державного підприємства «Гарантований покупець» зловживанням своїми процесуальними правами.

3. В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 року у справі № 910/14911/21 залишити без змін.

4. Матеріали справи № 910/14911/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

О.М. Гаврилюк

Дата складення повного тексту 27.01.2022