ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2022 Справа № 917/1780/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши у спрощеному провадженні матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «МВІБУД», 36003, м. Полтава, вул. Європейська, 107,

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборності 40В», 36003, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 40-В,

про зобов`язання зарахувати суму понесених витрат на придбання будівельних матеріалів на ремонт у розмірі 16 200,00 грн. в рахунок сплати внесків,

Представники сторін: не викликались.

Суть спору:

16.11.2021 року до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МВІБУД» до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборності 40В» про зобов`язання зарахувати суму понесених ТОВ «МВІБУД» витрат на придбання будівельних матеріалів на ремонт у розмірі 16 200,00 грн. в рахунок сплати внесків співвласника на утримання будинку та прибудинкової території.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.11.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 07.12.2021 р. відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МВІБУД» про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Аргументи учасників справи:

У позовній заяві ТОВ «МВІБУД» стверджує, що позивач надав фінансову допомогу на ремонт цоколю житлового будинку ОСББ «Соборності 40В» та сходів на суму 6 540,00 грн. та придбання труби профільної на суму 16 200,00 грн., однак відповідач не зарахував вартість вказаних матеріалів в рахунок сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

Відповідач у відзиві, вх. № 13885 від 13.12.2021 р., проти позову заперечує повністю, посилаючись на наступне:

- в позовній заяві позивач не наводить правових підстав позову та не зазначає норми законодавства, на підставі якої виник обов`язок відповідача зарахувати суму понесених витрат на придбання будівельних матеріалів на ремонт цоколю;

- голова правління ОСББ Соборності 40-В Тютюнник В. А. акт приймання-передачі матеріалів від 16.06.2017 р. не підписував;

- сторони погодили передачу матеріалів, але відповідач не прийняв їх у свою власність. У Акті не зазначено, кому саме погоджено передання цих матеріалів: позивачу, відповідачу чи іншим особам, які були задіяні під час здійснення ремонту. З Акту не вбачається, що це самі ті матеріали, які були придбані позивачем у ФОП Сердюка О.В. та їх вартість складає 16 200,00 грн.;

- акт приймання-передачі матеріалів від 16.06.2017 не є доказом того, що в ОСББ «Соборності 40В» виник обов`язок перед ТОВ «МВІБУД» зарахувати 16 200,00 грн. в рахунок сплати внесків позивача;

- списання боргів у разі виконання робіт співвласником це право, а не обов`язок загальних зборів ОСББ, Статут ОСББ чітко визначає, що списання боргів можливе лише за виконання робіт;

- позивач з власної ініціативи зобов`язався виконати роботи з ремонту житлового будинку за адресою Соборності 40В з боку офісних приміщень, будь-яких зобов`язань щодо компенсації вартості витрачених матеріалів ОСББ не надавало та в ОСББ відсутні правові підстави для зарахування 16 200,00 грн. в рахунок сплати внесків ТОВ «МВІБУД»;

- ТОВ «МВІБУД» не зверталося до ОСББ з пропозицією зарахувати суму понесених витрат на придбання будівельних матеріалів на ремонт у розмірі 16 200,00 грн. в рахунок сплати внесків. До позовної заяви позивач надає лише копії звернень, однак докази їх направлення на адресу ОСББ в матеріалах справи відсутні. На листах є відмітка «отримав» та відповідна дата, однак з цієї відмітки не зрозуміло хто їх отримав;

- позивач звернувся з позовом поза межами трирічного строку позовної давності.

Також у відзиві відповідач наводить попередній розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 200,00 грн. та просить стягнути вказану суму з позивача.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило

Виклад обставин справи, встановлених судом:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МВІБУД» є власником нежитлових приміщень загальною площею 394,9 кв.м в житловому будинку за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, буд. 40-В, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно САЕ 320405 та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 38-39).

Згідно з п. 1 розділу 1 статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборності 40В», затвердженого загальними зборами співвласників об`єднання багатоквартирного будинку, протоколом № 1 від 22 грудня 2016 року (а.с. 7-19), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборності 40В» створено власниками квартир та нежитлових приміщень (далі співвласники) багатоквартирного будинку № 40В, що розташований за місцезнаходженням 36003, Полтавська область, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 40-В відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 37) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборності 40В» зареєстровано як юридична особа з ідентифікаційним кодом 38803730.

Відповідно до п. 1 та п. 2 розділу 2 статуту ОСББ «Соборності 40В» метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання.

12.06.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МВІБУД» та Приватним підприємцем Четверилом Юрієм Володимировичем було укладено договір на виконання робіт № 1469 (а.с. 20-21).

Згідно з п. 1.1 договору виконавець зобов`язався виконати ремонт гранітних сходів будинку за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, буд. 40-В.

Згідно з п. 2.2., 2.4 договору сума договору складає 6 540,00 грн. Замовник здійснює оплату за виконані роботи на підставі актів виконаних робіт.

На оплату робіт з ремонту гранітних сходів будинку за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, буд. 40-В, ПП Четверило Ю.В. виписав позивачу рахунок № 1471 від 12.06.2017 р. на суму 6 540,00 грн. (а.с. 22).

Вказана сума була сплачена позивачем згідно з платіжним дорученням № 150 від 12.06.2017 р. (а.с. 23).

16.06.2017 року ФОП Сердюк Олександр Васильович виставив позивачу рахунок № 47 від 16.06.2017 р. на оплату поставленого товару труби профільної 20*15 на суму 16 200,00 грн. (а.с. 26).

В акті приймання-передачі матеріалів від 16.06.2017 р. (а.с. 28) вказано, що позивач та ОСББ «Соборності 40В» погодили, що для забезпечення ремонту гранітних сходів житлового будинку за адресою Соборності, 40В, були передані наступні матеріали: труба профільна 20*15 0,75 тонни.

В акті здачі-приймання виконаних робіт за № 1470 від 15.09.2017 р. (а.с. 24) ФОП Четверило Ю.В. та ТОВ «МВІБУД» підтвердили виконання передбачених в договорі № 1469 від 12.06.2017 р. робіт з ремонту гранітних сходів на загальну суму 6 540,00 грн.

Позивач звернувся до відповідача з листом № 10/17 від 10.10.2017 р. (а.с. 30), в якому повідомив про виконання робіт з ремонту будинку та понесення витрат на придбання матеріалів для ремонту на суму 16 200,00 грн. та оплати виконаних робіт на суму 6 540,00 грн., та прохав зарахувати ці кошти в загальній сумі 22 740,00 грн. в рахунок внесків на утримання будинку.

Відповідач листом № 008 від 19.10.2017 р. повідомив позивача, що звернення про зарахування може буде розглянуте на загальних зборах у випадку надання актів виконаних робіт та рахунків (а.с. 31).

Позивач листом № 01/11/17 від 01.11.2017 р. (а.с. 32) повідомив відповідача про надання документів, що підтверджують проведення ремонту: рахунок на оплату матеріалів № 47 від 16.06.2017 р., рахунок № 14713 від 12.06.2017 р., договір на виконання робіт № 1469 від 12.06.2017 р., акт здачі-приймання виконаних робіт за № 1470 від 15.09.2017 р.

Позивач за платіжним дорученням № 34 від 26.02.2018 р. (а.с. 27) сплатив на користь фізичної особи-підприємця Сердюка О.В. 16 200,00 грн. за матеріали згідно з рахунком № 47 від 16.06.2017 р.

22.11.2018 року ТОВ «МВІБУД» та ОСББ «Соборності 40В» підписали акт приймання-передачі виконаних робіт, в якому погодили, що за адресою Соборності, 40В, були виконані наступні роботи (послуги): ремонт цоколю житлового будинку та сходів (а.с. 25).

Згідно з протоколом загальних зборів ОСББ «Соборності 40В» № 2 від 22.11.2018 р. було, зокрема, прийнято рішення про зарахування коштів по рахунку № 1470 від 12.06.2017 р. в сумі 6 540,00 по ТОВ «МВІБУД» та про погашення заборгованості (а.с.28).

Позивач до позову додав листи від 12.12.2018 р., 13.12.2018 р. та 20.02.2020 р. зі зверненнями до відповідача про зарахування ОСББ «Соборності 40В» вартості матеріалів для ремонту будинку на суму 16 200,00 грн. в рахунок внесків позивача на утримання будинку (а.с. 33-35).

Оскільки відповідач не провів зарахування коштів у сумі 16 200,00 грн в рахунок сплати внесків ТОВ «МВІБУД» як співвласника на утримання будинку та прибудинкової території, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: договір на виконання робіт № 1469 від 12.06.2017 р., рахунок на оплату матеріалів № 47 від 16.06.2017 р., рахунок № 1471 від 12.06.2017 р., платіжні доручення № 150 від 12.06.2017 р. та № 34 від 26.02.2018 р., акт здачі-приймання виконаних робіт за № 1470 від 15.09.2017 р., акт приймання-передачі виконаних робіт від 22.11.2018 р., акт приймання-передачі матеріалів від 16.06.2017 р., протокол загальних зборів ОСББ «Соборності 40В» № 2 від 22.11.2018 р., лист № 008 від 19.10.2017 р., лист № 01/11/17 від 01.11.2017 р., листи від 12.12.2018 р., 13.12.2018 р. та 20.02.2020 р. та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання втикають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

В статті 174 Господарського кодексу України зазначено, що господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (зі змінами та доповненнями станом на час виникнення спірних відносин) об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до ст. 12 Закону управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

В ч. 1 ст. 14 Закону вказано, що співвласник має право брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання; вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації.

В ч. 1 ст. 15 Закону вказано, що співвласник зобов`язаний, зокрема, виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема, робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

В ч. 3 ст. 17 Закону передбачено, що загальні збори об`єднання можуть прийняти рішення про списання боргів співвласників у разі виконання ними робіт, необхідних для утримання спільного майна об`єднання, на суму боргу.

В ч. 1 ст. 18 Закону визначено, що об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане, зокрема, забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам; забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.

Згідно з ч. 6 ст. 22 Закону для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.

В ч. 3 ст. 23 Закону вказано, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Статуту ОСББ «Соборності 40В» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Статуту ОСББ «Соборності 40В» до виключної компетенції загальних зборів належать, зокрема:

- попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує вісім тисяч гривень, а також договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина;

- визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників;

- прийняття рішення про реконструкцію та ремонт будинку або про зведення господарських споруд.

Загальні збори співвласників мають право у разі необхідності розглядати питання, які віднесені до компетенції правління або голови правління.

В п. 14 розділу ІІІ Статуту вказано, що до компетенції правління належать, зокрема:

- здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно із законодавством;

- розпорядження коштами об`єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об`єднання кошторису;

- укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням.

Згідно з п. 2 розділу ІV Статуту ОСББ «Соборності 40В» сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та Статуту.

Загальні збори об`єднання можуть прийняти рішення про списання боргів співвласників у разі виконання ними робіт, необхідних для утримання спільного майна, на суму боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Ні законодавством, ні Статутом ОСББ «Соборності 40В» не передбачено обов`язку ОСББ проводити зарахування вартості матеріалів, придбаних одним із співвласників будинку для ремонту цього будинку, на погашення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку.

В ч. 3 ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вказано, що загальні збори об`єднання можуть прийняти рішення про списання боргів співвласників у разі виконання ними робіт, необхідних для утримання спільного майна об`єднання, на суму боргу. Аналогічне положення міститься і у п. 2 розділу ІV Статуту ОСББ «Соборності 40В».

Отже, питання про проведення вказаного списання боргів законодавець відніс на розсуд загальних зборів об`єднання. Таке списання не є обов`язком об`єднання.

В ч. 6 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зазначено, що за згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати внесків і платежів виконувати окремі роботи.

Позивач у позові зазначив, що у 2017 році голова правління ОСББ «Соборності 40В» запропонував співвласникам нежитлових приміщень надати допомогу в ремонті фасаду будинку в рахунок сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території. Проте, жодного доказу в підтвердження існування цього твердження позивач суду не надав.

Також позивач не надав суду жодних документальних доказів в підтвердження того, що правління відповідача надавало згоду на те, що придбання позивачем будівельних матеріалів для ремонту, буде відбуватися у рахунок сплати внесків позивача.

В акті приймання-передачі матеріалів від 16.06.2017 р. позивач та ОСББ «Соборності 40В» погодили, що для забезпечення ремонту гранітних сходів житлового будинку за адресою Соборності, 40В, були передані будівельні матеріали. Проте, у цьому акті не вказано, що ці матеріали передаються у рахунок сплати внесків позивача на утримання будинку.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження надання відповідачем згоди на те, що придбання будівельних матеріалів для ремонту буде відбуватися у рахунок сплати внесків позивача.

У протоколі загальних зборів ОСББ «Соборності 40В» № 2 від 22.11.2018 р. вказано про прийняття рішення про зарахування коштів по рахунку № 1471 від 12.06.2017 р. на суму 6 540,00 грн. по ТОВ «МВІБУД» (вартість виконаних робіт) та про погашення заборгованості.

Проте, у цьому протоколі не вказано, що загальні збори надали згоду на зарахування вартості придбаних позивачем матеріалів на суму 16 200,00 грн. в рахунок сплати внесків співвласників на утримання будинку та прибудинкової території.

Також у протоколі № 2 від 22.11.2018 р. не зазначено, що загальні збори чи правління відповідача надавали згоду на те, що придбання будівельних матеріалів для ремонту буде відбуватися (чи відбулося) у рахунок сплати внесків позивача.

Таким чином, відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача зарахувати суму витрат позивача на придбання будівельних матеріалів на ремонт цоколю у розмірі 16 200,00 грн в рахунок сплати внесків співвласників на утримання будинку та прибудинкової території.

З огляду на викладене, у задоволенні позову суд відмовляє.

Суд також звертає увагу, що у постанові Східного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 р. у справі № 917/939/21 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборності 40В» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МВІБУД» про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у сумі 19 351,59 грн., суд дослідивши доводи відповідача у вказаній справі, дійшов висновку, що відсутні правові підстави для зарахування суми понесених витрат на придбання труби профільної у розмірі 16 200,00 грн. у 2017 році у рахунок сплати внесків ТОВ «МВІБУД» на утримання будинку та прибудинкової території за заборгованість, що утворилась у січні 2020-травні 2021 років.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача в повному обсязі.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне:

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, як зазначено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Позивач у позові просить покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 500,00 грн.

Водночас, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Беручи до уваги те, що в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «МВІБУД» в даній справі відмовлено повністю, клопотання про стягнення з відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Відповідачем, в свою чергу, було додано до відзиву на позовну заяву належним чином засвідчені копії договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 08.12.2021 р., укладеного між Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборності 40В» та адвокатом Понятенко Аллою Йосипівною, Акта виконаних-прийнятих робіт від 13.12.2021 р. з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, ордеру ВІ 1069793 від 09.12.2021 р. на надання правової допомоги адвокатом Понятенко Аллою Йосипівною на підставі договору б/н від 08.12.2021 р., свідоцтва ПТ № 3749 від 26.01.2021 р. про право Понятенко Алли Йосипівни на заняття адвокатською діяльністю та квитанції № 54 від 13.12.2021 р.

Згідно з п. 1 договору б/н від 08.12.2021 р. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборності 40В» (Клієнт) доручає, а адвокат Понятенко А.Й. готує відзив на позовну заяву ТОВ «МВІБУД», яка розглядається Господарським судом Полтавської області (справа № 917/1780/21) та приймає до виконання доручення із захисту прав Клієнта. Також адвокат зобов`язаний надавати правову допомогу Клієнтові в ході судового розгляду справи № 917/1780/21.

Згідно з п. 1.2 договору правова допомога за цим Договором вважаються наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін Акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги.

Згідно з п. 4.2 договору вартість послуг адвоката узгоджується актом виконаних-прийнятих робіт з розрахунку виконання робіт та надання послуг в сумі 1000 гривень за одну годину.

Згідно з п. 4.3 договору на підтвердження факту надання адвокатом клієнту професійної правничої допомоги відповідно до умов цього договору складається акт виконаних-прийнятих робіт (послуг) і направляється/надається клієнту.

В акті виконаних-прийнятих робіт від 13.12.2021 р. сторони підтвердили, що адвокат Понятенко А.Й. надала, а клієнт прийняв такі послуги: вивчення та аналітика документів клієнта; надання первинної консультації (витрачено 1 годину, вартість 1000 грн); підготовка, складання та оформлення відзиву на позовну заяву у справі № 917/1780/21 (витрачено 3 годину, вартість 3000 грн); виготовлення копій документів та відправка копії відзиву на адресу відповідача (вартість 200 грн).

За квитанцією № 54 від 13.12.2021 відповідач сплатив адвокату Понятенко А.Й. 4 200,00 грн. гонорару.

Позивач заперечень щодо розміру вказаних судових витрат до суду не направив.

Разом з тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Так, відповідно до положень вказаної норми під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд звертає увагу, що частина із наданих відповідачу послуг не може бути віднесена саме до правничої допомоги з огляду на наступне:

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Отже, виготовлення копій документів та відправка копії відзиву на адресу відповідача (200 гривень) не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». А тому, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу. Аналогічного висновку дійшов Східний апеляційний господарський суд при перегляді подібного рішення у справі №917/894/21 (постанова від 17.12.2021р.).

Відповідна позиція викладена, зокрема, в ухвалі Верховного суду від 04.11.2019 р. у справі № 9901/264/19.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обґрунтованими, такими, що стосується розгляду цієї справи, співрозмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), з часом, витраченим адвокатом на надання послуг та обсягом наданих адвокатом послуг є витрати відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн. У відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України ці витрати покладаються на позивача. В іншій частині у задоволенні заяви про розподіл витрат на правову допомогу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МВІБУД» (36003, м. Полтава, вул. Європейська, 107, ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборності 40В» (36003, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 40-В, ) 4 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки, встановлені ГПК України (ст.ст.256,257 ГПК України).

Повне рішення складено 26.01.2022 р.

Суддя О.С. Мацко