РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2022 м. КиївСправа № 910/17984/21

За позовом: КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ФАЄПЛОН";

про: стягнення 1.246.921,70 грн.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Раєвський П.А.

Представники:

позивача: Качкурова С.В.;

відповідача: не з`явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ФАЄПЛОН" про стягнення 1.246.921,70 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 21.01.2019 № 540737, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 1.246.921,70 грн., з яких: 1.108.398,98 грн. - основна заборгованість, 71.502,10 грн. - пеня, 18.423,59 грн. - 3 % річних та 48.597,03 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/17984/21 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 06.12.2021.

В підготовчому засіданні 06.12.2021 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 17.01.2022.

Ухвали винесені судом у даній справі надсилалися останнім відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 17.01.2022 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши уповноваженого представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як енергопостачальною організацією, та товариством з обмеженою відповідальністю "ВОДОКАНАЛ-СЕРВІС" (в подальшому найменування змінене на товариство з обмеженою відповідальністю "ФАЄПЛОН" (далі - відповідач), як споживачем укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді від 21.01.2019 № 540737 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується виробити та поставити теплову енергію у гарячій воді відповідачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, а відповідач зобов`язується отримувати теплову енергію та оплачувати її вартість відповідно до умов, викладених у цьому договорі (п. 1.1 Договору).

Пунктом 10 додатку № 2 до Договору визначено, що відповідач щомісячно забезпечує не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на поточний рахунок позивача.

Положеннями пункту 3.3 Договору передбачено, що відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) за кожний день прострочення, до моменту його повного погашення, але не більше суми, встановленої чинним законодавством України.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, відповідачем не здійснено повного розрахунку за Договором в період з 01.10.2020 по 01.09.2021, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 1.108.398,98 грн. Вказана фактична обставина, підтверджується: актами приймання-передавання товарної продукції; обліковими картками; корінцями нарядів на включення та відключення будинків; відомостями по фактичному споживанню теплової енергії; довідкою про стан розрахунків.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в сумі 71.502,10 грн., а також вимог про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 18.423,59 грн. та інфляційних втрат в сумі 48.597,03 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем заборгованості за Договором в період з 01.10.2020 по 01.09.2021 в сумі 1.108.398,98 грн. сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 1.108.398,98 грн. підлягає задоволенню повністю.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 71.502,10 грн., 3 % річних в сумі 18.423,59 грн. та інфляційних втрат в сумі 48.597,03 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ФАЄПЛОН" (Україна, 87526, Донецька обл., місто Маріуполь, вул.130 Таганрозької дивізії, будинок 4, ідентифікаційний код: 37880620) на користь КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" (Україна, 01001, місто Київ, ПЛОЩА ІВАНА ФРАНКА, будинок 5, ідентифікаційний код: 40538421) основну заборгованість в сумі 1.108.398 (один мільйон сто вісім тисяч триста дев`яносто вісім) грн. 98 коп., пеню в сумі 71.502 (сімдесят одна тисяча п`ятсот дві) грн. 10 коп., 3 % річних в сумі 18.423 (вісімнадцять тисяч чотириста двадцять три) грн. 59 коп., інфляційні втрати в сумі 48.597 (сорок вісім тисяч п`ятсот дев`яносто сім) грн. 03 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 18.703 (вісімнадцять тисяч сімсот три) грн. 83 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 25 січня 2022 року

Суддя С.В. Балац