ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2022 р. Справа№ 910/11366/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 24.01.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2021 (повний текст рішення складено 11.10.2021)

у справі №910/11366/17 (суддя Літвінова М.Є.)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С.

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2021 у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд вказав, що визначення початкової ціни предмета іпотеки у резолютивній частині рішення суду не є остаточною, оскільки під час здійснення виконавчого провадження ціна предмета іпотеки може бути переглянута та повторно визначена на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що жодного порушення державним виконавцем при винесенні постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання не допущено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2021 у справі №910/11366/17 та прийняти нове рішення, яким скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №5756647 задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Скаржник зазначає, що у ВП №65756647 звіт про оцінку майна не виготовлявся, суб`єктом оціночної діяльності не підписувався, наказом № 910/11366/17 виданого Господарським судом міста Києва 05.11.2019 встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації у розмірі 69 156 000 грн 00 коп., а тому підстав для залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 65756647 у виконавця не було.

Апелянт вказує, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. неправомірно винесено оскаржувану постанову від 16.08.2021 про залучення ТОВ "Експертно-консультаційний центр" як суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №65756647, оскільки вказане товариство не входить до переліку суб`єктів оціночної діяльності, який визначений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Скаржник наголошує, що всупереч статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання ТОВ "Експертно-консультаційний центр" та оцінювач з постановою не ознайомлені.

Узагальнені доводи відзиву Національного банку України на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, Національний банк України у своєму відзиві, наданому до суду 01.12.2021, зазначає, що ухвала суду прийнята з правильним застосуванням норм процесуального права, без її порушення, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає та ухвалу слід залишити без змін. Крім того, стягувач вказує, що станом на кінець 2021 звіт є неактуальним, оскільки з моменту його складення пройшло більше 3 (трьох) років і, за цей час, ринкова вартість майна значно змінилася, внаслідок чого необхідно було повторно визначити ринкову вартість описаного та арештованого майна у межах процедури виконавчого провадження. Банк направив державному виконавцю клопотання від 28.07.2021 № 63-0005/68489 про залучення до участі у виконавчих діях суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, для визначення ринкової вартості майна. У зв`язку з вказаним клопотанням 16.08.2021 державним виконавцем винесено постанову про залучення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Щодо посилань апелянта на те, що виконавець зобов`язаний залучити суб`єкта оціночної діяльності з переліку, який визначений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у порядку, передбаченому нормативно-правовими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України зазначає, що являється стягувачем у виконавчому провадженні №65756647, у зв`язку з чим, положення ч. 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» до Національного банку України не мають відношення.

Національний банк України звертає увагу, що присутність суб`єкта оціночної діяльності при винесенні державним виконавцем постанови законодавством не вимагається, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова була направлена сторонам виконавчого провадження та призначеному суб`єкту оціночної діяльності ТОВ «Експертно-консультаційний центр» для ознайомлення з нею і підписання.

Стягувач звертає увагу, що ТОВ «Станіславська торгова компанія» у скарзі на дії державного виконавця та апеляційній скарзі не зазначило, які його права чи свободи порушені діями державного виконавця при виконанні наказу у справі № 910/11366/17.

Узагальнені доводи відзиву відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у своєму відзиві, наданому до суду 03.12.2022, зазначає, що ухвала суду прийнята з правильним застосуванням норм процесуального права, без її порушення, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає та ухвалу слід залишити без змін. Крім того, відділ вказав, що керуючись статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач просив залучити для проведення оцінки описаного в рамках виконавчого провадження №65756647 нерухомого майна суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У зв`язку з чим, керуючись статтями 50, 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 16.08.2021 винесено постанову про залучення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вказує, що присутність суб`єкта оціночної діяльності при винесенні державним виконавцем постанови чинним законодавством не вимагається, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова була направлена як сторонам виконавчого провадження, так і призначеному суб`єкту оціночної діяльності ТОВ «Експертно-консультаційний центр» для ознайомлення з нею та підписання.

Відділ звертає увагу, що ТОВ «Станіславська торгова компанія» у скарзі на дії державного виконавця та апеляційній скарзі не зазначило, які його права чи свободи порушені діями державного виконавця при виконанні наказу у справі № 910/11366/17.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 06.10.2021, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" та призначено розгляд справи на 13.12.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2021 у справі №910/11366/17. Зобов`язано ПАТ "Укрпошта" невідкладно, але не пізніше п`яти днів з дня вручення даної ухвали надати суду інформацію щодо обставин невручення поштового відправлення суду на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" (трек-номер 247) з підтверджуючими її висновки доказами. Зобов`язано ПАТ "Укрпошта" вручити дану ухвалу у відповідності до Правил надання послуг поштового зв`язку у встановлений строк та у п`ятиденний строк повідомити суд. Відкладено розгляд справи на 24.01.2022. Опубліковано на сайті «Судова влада» ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 про відкладення розгляду справи.

Явка представників сторін

Представники відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та третьої особи у судове засідання, призначене на 24.01.2022, не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, наявними у матеріалах справи.

Також, колегія суддів вказує, що відповідно до поштового повернення відправлення апелянту не вручене під час доставки «за закінченням терміну зберігання». Поштова кореспонденція відповідачу надсилалась на адресу: 01133, м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, будинок 9, офіс 33, що відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Зі змісту частини 4 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" вбачається, що державній реєстрації підлягають і зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, тобто і зміна місцезнаходження, про що юридична особа має звернутись із відповідною заявою. Не вживши заходів для внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про зміну свого місцезнаходження (в разі такої зміни), юридична особа повинна передбачити або свідомо допускати можливість настання певних негативних наслідків (зокрема неотримання поштової кореспонденції).

Згідно зі статтею 10 вказаного Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Тобто, надіслання судом процесуальних документів на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у разі відсутності повідомлення особою іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, є належним виконанням приписів процесуального закону щодо надсилання судових рішень учасникам справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Вказана обставина підтверджується листом Акціонерного товариства "Укрпошта" (вх. №09.1-131176/22 від 05.01.2022), в якому надано інформацію щодо обставин невручення поштового відправлення суду на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" (трек-номер 247), а саме зазначено, що лист надійшов до ВПЗ №01133 -19.11.2021, повідомлення про надходження листа залишено в абонентській поштовій скриньці товариства. Повторне повідомлення доставлено - 22.11.2021 та також залишено в абонентській поштовій скриньці товариства. У зв`язку з неодержанням рекомендованого листа №247 протягом встановленого терміну, останній було повернуто на адресу суду.

При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Так, ухвали Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 та 13.12.2021 оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Крім того, ухвала від 13.12.2021 опублікована на сайті «Судова влада».

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

У рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Колегія суддів зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" було обізнане про існування судового провадження, оскільки саме товариство подавало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2021.

Повідомивши суду як засіб зв`язку поштову адресу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" мало вживати заходів, щоб дізнатися про стан провадження за її апеляційною скаргою та стан надходження поштових відправлень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19.

Враховуючи вказане вище та положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка учасників справи обов`язковою в судове засідання не визнавалась, та враховуючи відсутність заперечень представника позивача про розгляд справи у їх відсутність, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених учасників справи.

Позиції учасників судового процесу

Представник стягувача у судовому засіданні апеляційної інстанції 24.01.2022 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

12.07.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Національного банку України з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 позовні вимоги Національного банку України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено повністю.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 29.12.2009, укладеним між Національним банком України та Акціонерним товариством закритого типу "Елком і К", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія", посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуд Л.М., зареєстрованим у реєстрі за № 2366, а саме: торгово-офісний комплекс, загальною площею 1685,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Іванов-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Івасюка (вул. Об`їзна), буд. 62, в рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" за кредитним договором №61/09 від 29.12.2009 у розмірі 877684794 грн 51 коп., що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 800 000 000 грн. 00 коп., заборгованості по процентам у розмірі 77 654 794 грн 51 коп. та штрафу у розмірі 30 000 грн 00 коп. Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації у розмірі 69 156 000 грн 00 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на користь Національного банку України судовий збір у розмірі 240 000 грн 00 коп.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 рішення Господарського суду від 05.11.2018 у справі № 910/11366/17 залишено без змін.

05.11.2019 на виконання рішення Господарського суду міста Києва видано накази.

10.06.2021 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №ВП65756647 на підставі наказу № 910/11366/17 від 05.11.2019.

20.07.2021 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № ВП 65756647.

20.07.2021 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. складено акт, в якому вказано, що приміщення, яке знаходиться за адресою: Івано - Франківська область, вул. Івасюка (вул. Об`їзна), буд. 62 зачинено, тому в середину не вдалось потрапити, опис майна проводився біля торгово - офісного комплексу відповідно до технічного паспорту.

28.07.2021 стягувач звернувся до державного виконавця з клопотанням про залучення для участі у виконавчих діях суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, для визначення ринкової вартості майна.

У подальшому, 16.08.2021 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. винесено постанову про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

08.09.2021 через Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" звернулось до Господарського суду міста Києва із скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С., в якій просив:

визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. щодо винесення ним в межах виконавчого провадження №65756647 постанови від 16.08.2021 про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні;

визнати неправомірною постанову про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 16.08.2021 винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. у межах виконавчого провадження № 65756647;

зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який здійснює заходи примусового виконання рішення у межах виконавчого провадження №65756647 скасувати постанову про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 16.08.2021, винесену державним виконавцем Берегових В.С.

В обґрунтовування вказаної скарги, боржник зазначив, що станом на подання скарги відсутнє рішення суду про внесення змін до судового наказу № 910/11366/17 від 05.11.2019, а тому державний виконавець повинен проводити виконавчі дії на підставі наказу суду. Скаржник вказав, що ним не подавалось клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж була зазначена у резолютивній частині рішення суду, крім того, у постанові виконавця відсутнє посилання про наявність такого клопотання від стягувача НБУ. У зв`язку з чим, на думку скаржника, підстав для залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 65756647 у виконавця не було.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2021 у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд вказав, що визначення початкової ціни предмета іпотеки у резолютивній частині рішення суду не є остаточною, оскільки під час здійснення виконавчого провадження ціна предмета іпотеки може бути переглянута та повторно визначена на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що жодного порушення державним виконавцем при винесенні постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання не допущено.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У даному випадку, ТОВ "Станіславська торгова компанія" звернулася зі скаргою на дії державного виконавця щодо винесення постанови про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 65756647.

Частиною 2 статті 20 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі.

Абзацом 2 частини 3 та частини 4 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Таким чином, залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні є правом державного виконавця.

У постанові від 20.03.2021 у справі № 821/197/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що заявник повинен звертатися саме зі скаргою на дії державного виконавця, які, на його думку, полягають у неправильному визначенні вартості майна боржника.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Статтею 20 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності. Експерт, спеціаліст і суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги. Винагорода та інші витрати, пов`язані з проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, належать до витрат виконавчого провадження. Експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі завідомо неправдивого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.

Статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Частиною 6 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Відтак, зі змісту ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Таким чином, державний виконавець при винесенні постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання діяв відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження".

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з матеріалів справи №910/11366/17 вбачається, що Національний банк України направив до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України клопотання від 28.07.2021 № 63-0005/68489, в якому, пославшись на статтю 19 Закону України "Про виконавче провадження", просив залучити для участі у виконавчих діях суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, для визначення ринкової вартості майна, до проведення оцінки.

Відповідно до статей 19, 57 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження мають право заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж та, що зазначена у резолютивній частині рішення суду, якщо, наприклад, вартість майна змінилася.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що визначення початкової ціни предмета іпотеки у резолютивній частині рішення суду не є остаточною, оскільки під час здійснення виконавчого провадження ціна предмета іпотеки може бути переглянута та повторно визначена на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності.

Посилання скаржника на те, що всупереч статті 20 Закону України "Про виконавче провадження" суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання ТОВ "Експертно-консультаційний центр" та оцінювач з постановою не ознайомлені, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки зі змісту вказаної статті вбачається, що присутність суб`єкта оціночної діяльності при винесенні державним виконавцем постанови законодавством не вимагається, у зв`язку з чим, графа, в якій суб`єкт оціночної діяльності має поставити підпис про ознайомлення з нею, на час винесення постанови, може бути без підпису, що не означає про не ознайомлення з постановою в подальшому.

Щодо доводів скаржника про те, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. неправомірно винесено оскаржувану постанову від 16.08.2021 про залучення ТОВ "Експертно-консультаційний центр" як суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №65756647, оскільки вказане товариство не входить до переліку суб`єктів оціночної діяльності, який визначений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 4 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Під час здійснення виконавчого провадження, за яким стягувачем виступає банк, тимчасова адміністрація або ліквідація якого здійснюється відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", для проведення оцінки майна (активів) виконавець зобов`язаний залучити суб`єкта оціночної діяльності з переліку, який визначений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у порядку, передбаченому нормативно-правовими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження №65756647 від 10.06.2021 боржником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія", стягувачем є Національний банк України.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Національний банк України" Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

З огляду на вказане вище, колегія суддів зазначає, що положення частини 4 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" до стягувача у виконавчому провадженні №65756647 - Національного банку України не можуть бути застосовані.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. у справі № 910/11366/17, оскільки державний виконавець діяв в рамках своїх повноважень та Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята у відповідності з вимогами процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2021 у справі №910/11366/17 задоволенню не підлягає. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2021 у справі №910/11366/17 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2021 у справі №910/11366/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2021 у справі №910/11366/17 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія".

4. Матеріали справи №910/11366/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 25.01.2022.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун