РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.01.2022Справа № 910/15803/21

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач»
до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
простягнення 4 238 899,46 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 4 283 899,46 грн., з яких 1 350 472,54 грн. штрафу, 2 675 234,99 грн. пені, 219 607,00 грн. 3% річних, 38 584,93 грн. інфляційних збитків за порушення договірних зобов`язань згідно договору про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 0261-09021 від 25.07.2019.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає що відповідачем порушено умови договору про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 0261-09021 від 25.07.2019 в частині здійснення своєчасної оплати послуг наданих за договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 02.11.2021. Вказаною ухвалою суд запропонував відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву чи заперечення.

20.10.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно змісту якого заперечував проти позовних вимог. Звернув увагу суду на не вірне здійснення позивачем розрахунку пені (без врахування ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та 3 % річних, з огляду на хибне визначення періоду за який здійснено таке нарахування, надав контррозрахунок відповідних сум. Вказав, що у відповідача були відсутні кошти на оплату послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії, з причин чого розрахунок з позивачем був здійснений з порушенням строку.

У підготовчому засіданні 02.11.2021 оголошено перерву до 23.11.2021.

04.11.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якого позивач заперечував проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.

08.11.2021 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в якому просив суд зменшити розмір пені та штрафу.

23.11.2021 позивач подав до суду письмові пояснення на підтримання позиції, викладеної в позовній заяві.

У підготовчому засіданні 23.11.2021 представники сторін зазначили про можливість закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 16.12.2021.

У судовому засіданні 16.12.2021 оголошено перерву до 18.01.2022.

18.01.2022 позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, згідно змісту якої зменшив розмір пені, які підлягають до стягнення з відповідача у сумі 1 436 001,69 грн., замість вказаної первинної у позовній заяві 2 675 234,99 грн.

Відповідно до п. 2.ч.2 ст.46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача не заперечував проти прийняття заяви позивача про зменшення позовних вимог до розгляду.

За таких обставин, вказана заява прийнята судом до розгляду, отже має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір по суті.

У судове засідання 18.01.2022 з`явились представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 18.01.2022, заслухано вступне слово позивача та відповідача. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити, представник сторони відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

За наслідком дослідження матеріалів справи, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

У судовому засідання 18 січня 2022 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 за № 429, Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» є постачальником електричної енергії на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Також згідно Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 ТОВ «Тернопільелектропостач» являється постачальником універсальних послуг на території Тернопільської області.

В свою чергу, Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до отриманої ліцензії є оператором системи передачі та здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління об`єднаної енергетичної системи України.

25.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» (Постачальник послуг) та Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (Замовник) укладено договір № 0261-09021 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.

Відповідно до п. 1.1. Договору, для забезпечення покриття економічно обґрунтованих витрат Постачальник послуг на виконання спеціальних обов`язків із закупівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом надає замовнику послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (далі - послуга) в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що Замовник сплачує Постачальнику послуг вартість наданих послуг відповідно до умов Договору.

Згідно з п. 2.1 Договору вартість та порядок оплати Послуги визначаються відповідно до вимог Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року № 641 (надалі - Порядок), у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом постачальником послуг.

Пунктом 3.1 договору визначено, що Постачальник послуг зобов`язаний: здійснювати розрахунок вартості Послуги виходячи з фактичних обсягів купівлі виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом відповідно до Порядку; затверджувати вартість Послуги у Регулятора відповідно до глав 11 та 12 Порядку; на запит Замовника надавати розрахунок вартості Послуги, проведений у розрахунковому періоді (Додаток 1 до Договору), та первинну документацію, на підставі якої його проведено; повідомляти про зміни реквізитів, а також про припинення дії ліцензії, реорганізацію чи ліквідацію Постачальника послуг; повідомляти Замовника про обставини, що зумовлюють проведення перерахунку вартості послуги, передбаченого п. 2.1 глави 2 Договору; повідомляти про вартість послуги, визначену в розрахунковому періоді; надавати послугу.

За умовами п. 3.3 Договору Замовник зобов`язаний: приймати Послугу, яку надає Постачальник послуг; на запит Постачальника послуг надати достовірну інформацію, яка необхідна для виконання умов цього Договору; повідомляти про зміни реквізитів, припинення дії ліцензії, реорганізацію чи ліквідацію; у повному обсязі здійснювати оплату вартості Послуги, розрахованої Постачальником послуг та затвердженої Регулятором; повертати підписаними та належним чином оформленими акти приймання-передачі наданих послуг (Додаток 2 до цього Договору) протягом 5 днів з дня їх отримання; проводити оплату вартості послуги виключно у грошовій формі; складати та надавати Постачальнику послуг податкову накладну згідно з вимогами чинного законодавства України.

Згідно п. 4.1 Договору сторони цього Договору несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором відповідно до чинного законодавства.

У п. 4.3 визначено, що у разі порушення Замовником зобов`язання щодо строків оплати наданих Послуг, визначених у Порядку, Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі 0,1% від вартості Послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. Додатково стягується штраф у розмірі 7% від зазначеної вартості Послуг за прострочення понад 30 днів.

Відповідно до п. 4.5. Договору, усі спори, що виникають з цього Договору, Сторони вирішують шляхом переговорів. У разі неможливості досягти згоди шляхом переговорів Сторона-ініціатор має право звернутися до Регулятора та/або суду.

Пунктом 7.1. Договору визначено, що Договір набирає чинності з 25.07.2019 та діє по 31.12.2020 та додатковою угодою № 2 від 02 вересня 2019 до Договору визначено, що умови цього Договору застосовуються до відносин між Сторонами, які виникли з 01 липня 2019 року (копія додаткової угоди № 2 додається).

Судом встановлено, що договір підписаний сторонами та скріплений печатками, отже є таким, що породжував для сторін такого договору певні, визначені в договорі обов`язки та створював юридичні наслідки.

Матеріалами справи підтверджено, що на належне виконання умов укладеного Договору Постачальник (позивач) послуг передав, а Замовник (відповідач) прийняв послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел відповідно до підписаних між сторонами актів приймання-передачі наданих послуг:

1. Акт № 1/07 від 31.07.2019 року (за період з 01.07.2019 року по 31.07.2019 року) на загальну вартість послуг у розмірі 20 450 635, 78 грн. без ПДВ (24 540 762, 94 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 1883 від 06.09.2019 року, строк оплати до 11.09.2019 року.

Далі, Сторони погодили коригуючий акт від 19.02.2020 року до акта № 1/07 від 31.07.2019 року, загальна вартість скоригована в сторону збільшення та становить 20 591 267,39 грн. без ПДВ (24 709 520,87 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 514 від 28.02.2020 року, строк оплати до 04.03.2020 року.

2. Акт № 2/08 від 31.08.2019 року (за період з 01.08.2019 року по 31.08.2019 року) на загальну вартість послуг у розмірі 19 389 181, 54 грн. без ПДВ (23 267 017, 85 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 2056 від 03.10.2019 року, строк оплати до 08.10.2019 року.

Далі, Сторони погодили коригуючий акт від 19.02.2020 року до акта № 2/08 від 31.08.2019 року, загальна вартість скоригована в сторону збільшення та становить 19 560 256,28 грн. без ПДВ (23 472 307,54 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 514 від 28.02.2020 року, строк оплати до 04.03.2020 року.

3. Акт № 3/09 від 30.09.2019 року (за період з 01.09.2019 року по 30.09.2019 року) на загальну вартість послуг у розмірі 17 380 160, 18 грн. без ПДВ (20 856 192, 22 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 2249 від 24.10.2019 року, строк оплати до 29.10.2019 року.

Далі, Сторони погодили коригуючий акт від 31.03.2020 року до акта № 3/09 від 30.09.2019 року, загальна вартість скоригована в сторону збільшення та становить 17 596 072,07 грн. без ПДВ (21 115 286,48 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 904 від 29.04.2020 року, строк оплати до 05.05.2020 року.

4. Акт № 4/10 від 31.10.2019 року (за період з 01.10.2019 року по 31.10.2019 року) на загальну вартість послуг у розмірі 11 760 306, 95 грн. без ПДВ (14 112 368, 34 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 2484 від 26.11.2019 року, строк оплати до 29.11.2019 року.

Далі, Сторони погодили коригуючий акт від 31.03.2020 року до акта № 4/10 від 31.10.2019 року, загальна вартість скоригована в сторону збільшення та становить 12 116 607,05 грн. без ПДВ (14 539 928,46 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 904 від 29.04.2020 року, строк оплати до 05.05.2020 року.

5. Акт № 5/11 від 30.11.2019 року (за період з 01.11.2019 року по 30.11.2019 року) на загальну вартість послуг у розмірі 4 316 747, 17 грн. без ПДВ (5 180 096, 60 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 3158 від 24.12.2019 року, строк оплати до 30.12.2019 року.

Далі, Сторони погодили коригуючий акт від 09.09.2020 року до акта № 5/11 від 30.11.2019 року, загальна вартість скоригована в сторону зменшення та становить 2 227 428,26 грн. без ПДВ (5 072 913,91 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 1953 від 30.10.2020 року, строк оплати до 04.11.2020 року.

6. Акт № 6/12 від 31.12.2019 року (за період з 01.12.2019 року по 31.12.2019 року) на загальну вартість послуг у розмірі 5 252 734, 14 грн. без ПДВ (6 303 280, 97 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 259 від 28.01.2020 року, строк оплати до 31.01.2020 року.

Далі, Сторони погодили коригуючий акт від 09.09.2020 року до акта № 6/12 від 31.12.2019 року, загальна вартість скоригована в сторону збільшення та становить 2 389 309,57 грн. без ПДВ (6 467 171,48 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 1953 від 30.10.2020 року, строк оплати до 04.11.2020 року.

7. Акт № 7/01 від 31.01.2020 року (за період з 01.01.2020 року по 31.01.2020 року) на загальну вартість послуг у розмірі 7 463 861, 24 грн. без ПДВ (8 956 633, 49 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 485 від 25.02.2020 року, строк оплати до 28.02.2020 року.

Далі, Сторони погодили коригуючий акт від 22.02.2021 року до акта № 7/01 від 31.01.2020 року, загальна вартість скоригована в сторону зменшення та становить 7 386 641,31 грн. без ПДВ (8 863 969,57 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 763 від 05.05.2021 року, строк оплати до 11.05.2021 року.

8. Акт № 8/02 від 29.02.2020 року (за період з 01.02.2020 року по 29.02.2020 року) на загальну вартість послуг у розмірі 9 692 276, 66 грн. без ПДВ (11 630 731, 99 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 727 від 25.03.2020 року, строк оплати до 30.03.2020 року.

Далі, Сторони погодили коригуючий акт від 22.02.2021 року до акта № 8/02 від 29.02.2020 року, загальна вартість скоригована в сторону збільшення та становить 9 695 276,37 грн. без ПДВ (11 634 331,64 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 763 від 05.05.2021 року, строк оплати до 11.05.2021 року.

9. Акт № 9/03 від 31.03.2020 року (за період з 01.03.2020 року по 31.03.2020 року) на загальну вартість послуг у розмірі 20 387 233, 31 грн. без ПДВ (24 464 679, 97 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 864 від 22.04.2020 року, строк оплати до 27.04.2020 року.

Далі, Сторони погодили коригуючий акт від 22.02.2021 року до акта № 9/03 від 31.03.2020 року, загальна вартість скоригована в сторону зменшення та становить 19 179 481,37 грн. без ПДВ (24 215 377,64 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 763 від 05.05.2021 року, строк оплати до 11.05.2021 року.

10. Акт № 10/04 від 30.04.2020 року (за період з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року) на загальну вартість послуг у розмірі 37 715 876, 74 грн. без ПДВ (45 259 052, 09 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 996 від 27.05.2020 року, строк оплати до 01.06.2020 року.

Далі, Сторони погодили коригуючий акт від 22.02.2021 року до акта № 10/04 від 30.04.2020 року, загальна вартість скоригована в сторону зменшення та становить 37 710 976,39 грн. без ПДВ (45 253 171,67 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 763 від 05.05.2021 року, строк оплати до 11.05.2021 року.

11. Акт № 11/05 від 31.05.2020 року (за період з 01.05.2020 року по 31.05.2020 року) на загальну вартість послуг у розмірі 30 086 048, 02 грн. без ПДВ (36 103 257, 62 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 1210 від 24.06.2020 року, строк оплати до 30.06.2020 року.

Далі, Сторони погодили коригуючий акт від 22.02.2021 року до акта № 11/05 від 31.05.2020 року, загальна вартість скоригована в сторону збільшення та становить 30 237 553,31 грн. без ПДВ (36 285 063, 97 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 763 від 05.05.2021 року, строк оплати до 11.05.2021 року.

12. Акт № 12/06 від 30.06.2020 року (за період з 01.06.2020 року по 30.06.2020 року) на загальну вартість послуг у розмірі 34 148 983, 45 грн. без ПДВ (40 978 780, 14 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 1472 від 29.07.2020 року, строк оплати до 03.08.2020 року.

Далі, Сторони погодили коригуючий акт від 22.02.2021 року до акта № 12/06 від 30.06.2020 року, загальна вартість скоригована в сторону збільшення та становить 34 213 614,33 грн. без ПДВ (41 056 337, 20 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 763 від 05.05.2021 року, строк оплати до 11.05.2021 року.

13. Акт № 13/07 від 31.07.2020 року (за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року) на загальну вартість послуг у розмірі 41 348 245, 85 грн. без ПДВ (49 617 895, 02 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 1612 від 26.08.2020 року, строк оплати до 31.08.2020 року.

Далі, Сторони погодили коригуючий акт від 09.08.2021 року до акта № 13/07 від 31.07.2020 року, загальна вартість скоригована в сторону збільшення та становить 41 355 374,76 грн. без ПДВ (49 626 449, 71 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 1524 від 09.09.2021 року, строк оплати до 14.09.2021 року.

14. Акт № 14/08 від 31.08.2020 року (за період з 01.08.2020 року по 31.08.2020 року) на загальну вартість послуг у розмірі 45 942 006, 93 грн. без ПДВ (55 130 408, 32 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 1741 від 23.09.2020 року, строк оплати до 28.09.2020 року.

Далі, Сторони погодили коригуючий акт від 09.08.2021 року до акта № 14/08 від 31.08.2020 року, загальна вартість скоригована в сторону зменшення та становить 45 935 466,98 грн. без ПДВ (55 122 560, 38 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 1524 від 09.09.2021 року, строк оплати до 14.09.2021 року.

15. Акт № 15/09 від 30.09.2020 року (за період з 01.09.2020 року по 30.09.2020 року) на загальну вартість послуг у розмірі 33 645 235, 27 грн. без ПДВ (40 374 282, 32 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 1939 від 21.10.2020 року, строк оплати до 26.10.2020 року.

Далі, Сторони погодили коригуючий акт від 11.08.2021 року до акта № 15/09 від 30.09.2020 року, загальна вартість скоригована в сторону збільшення та становить 33 653 663,34 грн. без ПДВ (40 384 396, 01 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 1524 від 09.09.2021 року, строк оплати до 14.09.2021 року.

16. Акт № 16/10 від 31.10.2020 року (за період з 01.10.2020 року по 31.10.2020 року) на загальну вартість послуг у розмірі 16 816 046, 78 грн. без ПДВ (20 179 256, 14 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 2137 від 20.11.2020 року, строк оплати до 25.11.2020 року.

Далі, Сторони погодили коригуючий акт від 11.08.2021 року до акта № 16/10 від 31.10.2020 року, загальна вартість скоригована в сторону зменшення та становить 16 815 676, 12 грн. без ПДВ (20 178 811, 34 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 1524 від 09.09.2021 року, строк оплати до 14.09.2021 року.

17. Акт № 17/11 від 30.11.2020 року (за період з 01.11.2020 року по 30.11.2020 року) на загальну вартість послуг у розмірі 9 318 033, 72 грн. без ПДВ (11 181 640, 46 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 2683 від 23.12.2020 року, строк оплати до 29.12.2020 року.

Далі, Сторони погодили коригуючий акт від 11.08.2021 року до акта № 17/11 від 30.11.2020 року, загальна вартість скоригована в сторону збільшення та становить 9 322 526, 39 грн. без ПДВ (11 187 031, 67 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 1524 від 09.09.2021 року, строк оплати до 14.09.2021 року.

18. Акт № 18/12 від 31.12.2020 року (за період з 01.12.2020 року по 31.12.2020 року) на загальну вартість послуг у розмірі 3 387 962, 79 грн. без ПДВ (4 065 555, 35 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 76 від 20.01.2021 року, строк оплати до 25.01.2021 року.

Далі, Сторони погодили коригуючий акт від 11.08.2021 року до акта № 18/12 від 31.12.2020 року, загальна вартість скоригована в сторону збільшення та становить 3 388 553, 68 грн. без ПДВ (4 066 264, 42 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 1524 від 09.09.2021 року, строк оплати до 14.09.2021 року.

19. Акт № 19/01 від 31.01.2021 року (за період з 01.01.2021 року по 31.01.2021 року) на загальну вартість послуг у розмірі 8 207 456, 28 грн. без ПДВ (9 848 947, 54 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 268 від 19.02.2021 року, строк оплати до 24.02.2021 року.

20. Акт № 20/02 від 28.02.2021 року (за період з 01.02.2021 року по 28.02.2021 року) на загальну вартість послуг у розмірі 19 288 651, 29 грн. без ПДВ (23 146 381, 55 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 482 від 22.03.2021 року, строк оплати до 25.03.2021 року.

21. Акт № 21/03 від 31.03.2021 року (за період з 01.03.2021 року по 31.03.2021 року) на загальну вартість послуг у розмірі 31 900 806, 29 грн. без ПДВ (38 280 967, 55 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 673 від 21.04.2021 року, строк оплати до 26.04.2021 року.

22. Акт № 22/04 від 30.04.2021 року (за період з 01.04.2021 року по 30.04.2021 року) на загальну вартість послуг у розмірі 39 828 106, 02 грн. без ПДВ (47 793 727, 22 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 852 від 26.05.2021 року, строк оплати до 31.05.2021 року.

23. Акт № 23/05 від 31.05.2021 року (за період з 01.05.2021 року по 31.05.2021 року) на загальну вартість послуг у розмірі 57 299 564, 68 грн. без ПДВ (68 759 477, 62 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 1042 від 23.06.2021 року, строк оплати до 29.06.2021 року.

24. Акт № 24/06 від 30.06.2021 року (за період з 01.06.2021 року по 30.06.2021 року) на загальну вартість послуг у розмірі 57 327 156, 59 грн. без ПДВ (68 792 587, 91 грн. з ПДВ), затверджено постановою НКРЕКП № 1177 від 23.07.2021 року, строк оплати до 28.07.2021 року.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором № 0261-09021 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел від 25.07.2019 в частині своєчасної оплати наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим позивачем нараховано на період прострочення оплати 3 % річних, інфляційні, пені, штраф.

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що позивач з метою досудового врегулювання спору звертався до відповідача з Листом - Претензією № 7152/08 від 11.01.2020 з вимогою терміново сплатити заборгованість у сумі 16 077 054,12 грн. (без ПДВ), яка виникла за жовтень та листопад 2019 року, згідно умов договору № 0261-09021 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел від 25.07.2019.

Проте вимога позивач залишена відповідачем без задоволення.

За таких обставин позивач звернувся з даним позовом до господарського суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до пункту 55 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі - юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 50 кВт, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, та у кожному розрахунковому періоді здійснювати пріоритетну оплату її вартості.

Частиною 6 зазначеної статті Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що постачальник універсальних послуг одночасно з виконанням обов`язку щодо купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом у приватних домогосподарств, величина встановленої потужності генеруючих установок яких не перевищує 50 кВт, надає оператору системи передачі послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Така послуга надається постачальником універсальних послуг виходячи з фактичних обсягів купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом у приватних домогосподарств.

Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії визначається у відповідні розрахункові періоди як різниця між вартістю електричної енергії, купленої ним за «зеленим» тарифом, та її вартістю, розрахованою за цінами ринку «на добу наперед». Розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії здійснюється постачальником універсальних послуг відповідно до порядку купівлі електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії. Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії затверджується Регулятором.

Отже, згідно вищенаведених положень статей Закону України «Про ринок електричної енергії», саме на Відповідача, який є оператором системи передачі об`єднаної енергетичної системи України та Позивача, який виконує функції постачальника універсальних послуг, Законом покладено спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, зокрема: спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.

Так, постановою НКРЕКП від 26.04.2019 за № 641 затверджено Порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, Третьою главою якого визначено, що на гарантованого покупця, ПУП та ОСП на строк визначений законодавством покладаються спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Відповідно до п. 3.2. глави 3 Порядку для надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел гарантований покупець або ПУП укладають з ОСП договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел відповідно до типової форми, затвердженої постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року № 641.

Судом встановлено, згідно положень укладеного між сторонами Договору, пунктом 3.1 сторонами погоджено, що постачальник послуг зобов`язаний здійснювати розрахунок вартості Послуги виходячи із фактичних обсягів купівлі виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом відповідно до Порядку; затверджувати вартість Послуги у Регулятора відповідно до глав 11 та 12 Порядку.

Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії ПУП, що надається за розрахунковий місяць, розраховується за формулою, визначеною пунктом 13.1 глави 13 Порядку.

Умовами пункту 13.2 глави 13 Порядку визначено, що протягом перших семи робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, ПУП направляє ОСП акт приймання-передачі та відповідний розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП. ОСП, протягом трьох робочих днів з дати отримання повертає акт приймання-передачі ПУП, підписаний зі своєї сторони.

Відповідно до пункту 13.3 глави 13 Порядку, протягом двох робочих днів після отримання від ОСП підписаного акта приймання-передачі ПУП надає Регулятору розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії та копію акта приймання-передачі для затвердження.

За умовами пункту 13.4 глави 13 Порядку, ОСП здійснює 100 % оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у розрахунковому місяці.

Крім того, відповідно до пункту 13.5 глави 13 Порядку, у разі надходження оновлених даних від учасників ринку після проведення розрахунків обсягів врегулювання сторони корегують акти приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. Після підписання ОСП акта корегування ПУП надає Регулятору корегований розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел та копію акта корегування для затвердження.

За положеннями пункту 3 частини 2 статті 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» регулятор здійснює державне регулювання шляхом формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом.

Пунктом 13 частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено, що для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг регулятор встановлює державні регульовані ціни і тарифи на товари (послуги) суб`єктів природних монополій та інших суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг, якщо відповідні повноваження надані регулятору законом, та змінює їх за результатами перевірки або моніторингу.

Судом встановлено, акти приймання - передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел та коригування до таких актів підписані сторонами, без зауважень чи претензій, зокрема з боку відповідача.

Суду доведено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач порушив умови договору № 0261-09021 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел в частині своєчасної оплати наданих позивачем послуг за таким договором, зворотнього матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг на момент розгляду справи настав.

Втім, як встановлено судом, відповідач, у встановлені строки, оплату наданих позивачем послуг належним чином не здійснив.

Тоді як, частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт своєчасного та повного надання позивачем послуг за договором № 0261-09021 та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати отриманих послуг, підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем.

Щодо вимог про стягнення 3 % річних у розмірі 219 607,00 грн та індексу інфляції у розмірі 38 584,93 грн, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Оскільки, матеріалами справи підтверджено факт наявності прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, то позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Разом з тим, щодо здійсненого позивачем розрахунку суми 3 % річних 219 607,00 грн., суд зазначає, що позивачем такий розрахунок здійснений не вірно, з огляду на помилковість включення дати фактичної оплати відповідачем за надані послуги в розрахунковий період прострочення.

Так, відповідно до п. 1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14, день фактичної сплати суми заборгованості не включається період часу за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Отже, день фактичної сплати суми заборгованості не вірно включений позивачем в період часу на який нараховується інфляційні втрати, 3 % річних та пені.

Судом здійснено власний розрахунок 3 % річних, згідно якого підлягає до стягнення з відповідача сума в розмірі 186 980,21 грн. Отже, в частині стягнення 3% річних вимоги позивача задовольняються частково, шляхом стягнення з відповідача 186 980,21 грн.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. п. 3.2 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Розрахунки інфляційних втрат у розмірі 38 584,93 грн. є арифметично правильними, а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню повністю.

З огляду на встановлені обставини, судом визнаються частково обґрунтованими вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 186 980,21 грн. та обґрунтовані щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 38 584,93 грн.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 1 436 001,69 грн. та 1 350 472,54 грн. штрафу, суд виходить з наступного.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Судом встановлено, сторони у Договорі погодили застосування штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу.

Так, пунктом 4.3. Договору, у разі порушення Замовником зобов`язань щодо строків оплати наданих послуг, визначених у порядку, Замовник сплачує Виконавцю пені розмір 0,1% від вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. Додатково стягується штраф у розмірі 7 % від зазначеної вартості Послуг за прострочення понад 30 днів.

Проте, згідно статей 1, 3 цього Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відтак, оскільки відповідач допустив прострочення оплати наданих позивачем послуг, на підставі наведених вище норм чинного законодавства, пункту 4.3. договору, а також з огляду на те, що в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", Позивачем в Заяві про зменшення позовних вимог нараховано пеню із застосуванням подвійної облікової ставки НБУ, в розмірі 1 436 001,69 грн., починаючи з дати остаточного розрахунку за отриману електроенергію за кожний місяць окремо та штраф у розмірі 1 350 472,54 грн.

Перевіривши наданий позивачем в Заяві про зменшення позовних вимог від 18.01.2022, в частині стягнення пені уточнений розрахунок пені, судом встановлено, що позивачем у порушення п. 1.9 Постанови Пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013 включено в розрахунковий період нарахування пені день фактичної сплати боргу, про що вказувалось судом вище, при розгляді вимоги про стягнення 3 % річних. З огляду на що, судом здійснено власний розрахунок суми пені яка підлягає до стягнення з відповідача. За розрахунком суду з відповідача підлягає до стягнення сума пені в розмірі 1 278 023,09 грн. Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу 1 350 472,54 грн., судом встановлено що такий є арифметично правильним.

Разом з цим, відповідач заявив клопотання про зменшення розміру пені та штрафу на 90 %, оскільки відсутня вина відповідача у несвоєчасному виконанні грошового зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг, відсутність завдання позивачу будь - яких збитків та добровільне виконання відповідачем своїх зобов`язань.

У задоволенні клопотання Відповідача про зменшення розміру штрафу та пені суд відмовляє, виходячи з наступного.

Пунктом 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 визначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

До того ж, відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків і за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно із ст. 233 ГК у разі коли належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому має бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ст. 6, ч. 1 ст. Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, вимога щодо врахування принципу розумності є прямою вимогою закону до договору.

Зокрема, сума неустойки (штрафу, пені), яка передбачається в договорі, має бути розумною.

З системного аналізу вищевикладеного, оскільки відповідачем не представлено жодних доказів на обґрунтування клопотання про зменшення розміру штрафу та пені, а також оскільки судом не встановлено винятковості даного випадку, виходячи з інтересів сторін суд відмовляє у задоволенні заявленого клопотання про зменшення розміру штрафу та пені.

Також, суд не вбачає підстав для зменшення розміру штрафу та пені, оскільки це порушить принцип рівності сторін та об`єктивного очікування сторін на отримання компенсації за порушені зобов`язання.

Згідно вимог статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлені до стягнення кошти.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд дає вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

За таких обставин, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 1 350 472, 54 грн. штрафу, 1 278 023,09 грн. пені, 186 980,21 грн. 3 % річних, 38 584,93 грн. інфляційних втрат.

В частині розподілу судових витрат у зв`язку з подачею заяви про зменшення позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Частиною 2 ст. 7 цього ж Закону визначено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

За таких обставин, з урахуванням прийняття заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, сплачений за платіжним дорученням № 2831 від 06.09.2021 судовий збір - підлягає поверненню Позивачу з Державного бюджету України у розмірі 18 588,49 грн.

Враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 129, 202, 231, 232, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» ( вул. С. Петлюри, 25, м. Київ, 01032, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» (просп. Злуки, 25-В, м. Тернопіль, ) 1 350 472 (один мільйон триста п`ятдесят тисяч чотириста сімдесят дві) грн. 54 коп. штрафу, 1 278 023 (один мільйон двісті сімдесят всім тисяч двадцять три) грн. 09 коп. пені, 186 980 (сто вісімдесят шість тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн. 21 коп. 3 % річних, 38 584 (тридцять вісім тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 93 коп. інфляційних втрат та 42 810 (сорок дві тисячі вісімсот десять) грн. 90 коп. витрат по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» (просп. Злуки, 25-В, м. Тернопіль, ) з Державного бюджету України 18 588 (вісімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) грн. 49 коп. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 27.01.2022.

Суддя І.І. Борисенко