ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року Справа № 923/1365/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши справу

за позовом: Акціонерного товариства "Райффайзен Банк", м. Київ, ,

до: Фізичної особи-підприємця Крутько Наталії Валентинівни, м. Херсон, ІПН НОМЕР_1 ,

до відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Херсон, ІПН НОМЕР_2 ,

про стягнення 101905,20 грн.

Розгляд справи здійснюється без повідомлення (виклику) учасників справи.

Обставини справи:

18 жовтня 2021 року Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Крутько Наталії Валентинівни та ОСОБА_1 про солідарне стягнення суми заборгованості у розмірі 101905,20 грн. за Кредитним договором № 011/89811/384810 від 18.01.2018 та Кредитним договором № 011/89811/473726 від 29.10.2018.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що між позивачем і відповідачем-1 було укладено Кредитний договір №011/89811/384810 від 18 січня 2018 року та Кредитний договір №011/89811/473726 від 29.10.2018, згідно умов яких ФОП Крутько Н.В. було надано кредитні кошти в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в загальній суму - 190000 грн, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідно, у відповідача-1 виник обов`язок щодо повернення суми кредиту. В забезпечення своєчасного та повного виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами між позивачем та відповідачем-2 було укладено договори поруки від 18.01.2018 № 116643/89811/328351 та від 29.10.2018 № 123739/89811/328351, предметом якого є надання поруки відповідачем-2 за виконання зобов`язань відповідачем-1, що випливають з умов зазначених вище кредитних договорів. Проте, оскільки всупереч вищезазначених умов договорів ФОП Крутько Н.В. не було виконано свого обов`язку з повернення кредитних коштів, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів 101905,20 грн. заборгованості за кредитними договорами.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову (вх. № 3210/21 від 18.10.2020), шляхом накладення арешту на нерухоме майно громадянки Крутько Наталії Валентинівни , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), а саме: кафе з літним майданчиком на земельній ділянці пл. 110,0 кв.м. реєстраційний номер нерухомого майна - 6402033, за адресою: АДРЕСА_1 . Номер запису право власності - 58 в книзі 2. Земля у приватній власності (Договір дарування від 08.07.2004р. реєстр. № 2076 ). Дата державної реєстрації права власності - 09.07.2004р. Форма власності. - приватна, розмір частки - 1/1. Підстава виникнення права власності: Договір дарування, ВВК005463, від 08.07.2004 приватний нотаріус Скадовського нотаріального округу Херсонської області Вербовський В.М. за реєстр. № 2074.

Ухвалою від 19 жовтня 2021 року суд відмовив Акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль" у задоволені заяви про забезпечення позову (вх. №3210/21 від 18.10.2021).

На виконання приписів ч.6 ст. 176 ГПК України, судом було направлено ухвалу від 19 жовтня 2021 року з запитом до Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради щодо доступу до персональних даних ОСОБА_1 , для отримання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних, що містяться в реєстрі територіальної громади / Єдиному державному демографічному реєстрі стосовно зазначеної особи.

09 листопада 2021 року до суду від Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради надійшов лист, з якого слідує, що місце проживання ОСОБА_1 підтверджено, він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 15 листопада 2021 року суд прийняв позовну заяву АТ "Райффайзен Банк Аваль" до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи № 923/1365/21 визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Цією ж ухвалою суд запропонував учасникам провадження у встановлені строки надіслати (надати) до суду: відповідачу - відзив на позовну заяву (одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) іншим учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів, а відповідні докази представити суду), належним чином завірені копії статутних та реєстраційних документів та позивачу відповідь на відзив.

Ухвала суду про відкриття провадження направлена сторонам рекомендованою поштою з повідомленням, у відповідності до вимог частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Судом вжито всіх передбачених законом заходів з метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі надсилались судом рекомендованим листом на адресу місцезнаходження відповідачів, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та на адресу відповідача -2 підтверджену Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради . Однак, поштова кореспонденція, надіслана на адресу відповідачів, повернулась до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою про причину повернення (досилання): "адресат відсутній за вказаною адресою".

Судом, також, враховано те, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідачі не були позбавлені права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

При цьому, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Однак, відповідачами не було повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, матеріали справи містять клопотання представника ФОП Крутько Наталії Валентинівни про ознайомлення з матеріалами справи з відміткою представника про ознайомлення зі справою №923/1365/21 -03.12.2021 (т.1 а.с. 113).

За таких обставин, суд вважає, що відповідачі у справі належним чином були повідомлені про розгляд даної справи.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на те, що відповідачі у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подали до суду відзив на позов, а відтак не скористались наданими їм процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд,

в с т а н о в и в :

Матеріали справи свідчать, що між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (надалі - позивач, кредитор або банк) і фізичною особою-підприємцем Крутько Наталією Валентинівною (надалі - відповідач-1 або позичальник) був укладений кредитний договір №011/89811/384810 від 18 січня 2018 року (надалі - кредитний договір-1) та кредитний договір № 011/89811/473726 від 29 жовтня 2018 року (надалі - кредитний договір-2).

Відповідно до умов кредитного договору-1 позивач зобов`язався надати відповідачу-1 кредитні кошти (надалі - кредит) в формі Невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредиту 90000,00 грн.

За умовами кредитного договору-2 позивач зобов`язався надати відповідачу-1 кредитні кошти (надалі - кредит) в формі Невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредиту 100000,00 грн.. Відповідач-1 в свою чергу зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені договором (п. 1.1 кредитного договору-1 та кредитного договору-2).

Пунктом 1.2. кредитного договору-1 та кредитного договору -2 визначено кінцевий термін надання кредиту - 13.03.2018 - за першим кредитним договором, та 29.12.2018 - за другим кредитним договором - становить останній день, коли позичальник може звернутися до кредитора з метою отримання кредиту.

Сторонами кредитних договорів погоджено кінцевий термін погашення кредиту - 18.01.2021 - кредитний договір-1, 29.10.2021 - кредитний договір-2, або інша дата, визначена відповідно до пункту 5.4. або статті 8 договору (останній день строку користування кредитом, до закінчення якого позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості за договором в повному обсязі) (п. 1.3. кредитного договору-1 та кредитного договору-2).

Відповідно до п.1.5. кредитного договору-1 та кредитного договору-2 грошові зобов`язання позичальника за договором є безумовними та безвідкличними, їх виконання має пріоритет над будь якими поточними та майбутніми грошовими зобов`язаннями позичальника, якщо інше не встановлено законодавством України.

Сторонам договору погоджено, що протягом всього строку фактичного користування кредитом (в т.ч. після настання кінцевого терміну погашення кредиту) позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки у розмірі 28 % річних за першим кредитним договором та 26 % річних - за другим кредитним договором. Розмір процентної ставки може змінюватися в порядку та випадках, передбачених цим договором (п. 2.1. кредитного договору-1 та кредитного договору-2).

Відповідно до п. 2.2. та п. 2.3 кредитного договору-1 та кредитного договору-2 за надання Кредиту за договором позичальник сплачує кредитору разову комісію в розмірі 891,00 грн., без ПДВ за першим кредитним договором та 990,00 грн без ПДВ - за другим кредитним договором. Сума комісії підлягає сплаті одноразово у повному обсязі в день перерахування кредиту (першого траншу Кредиту) на рахунок позичальника до надання позичальнику кредитних коштів. Нарахування процентів за кредитом здійснюється виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються щоденно на залишок фактичної заборгованості позичальника за кредитом протягом всього строку користування кредитом. При розрахунку процентів враховується день видачі Кредиту (частини кредиту) та не враховується день погашення Кредиту в повному обсязі.

Згідно п. 4.1. кредитного договору-1 та кредитного договору-2, виконання зобов`язань позичальника, що виникають (у т.ч. виникнуть у майбутньому) за Договором, забезпечується порукою відповідно до договору поруки, який повинен бути укладений одразу ж після укладення Договору, між Кредитором і ОСОБА_1 (надалі за текстом - "поручитель") . Поручитель солідарно відповідає за виконання зобов`язань позичальника, що виникли або виникнуть у майбутньому на підставі договору. Забезпечення, зазначене в цьому пункті, оформлюється відповідним договором поруки, який за текстом Договору згадуються як «Договір(-ори) забезпечення».

Порядок погашення кредиту, процентів та інших платежів за договором погоджено сторонами у статті 5 кредитного договору-1 та кредитного договору-2.

За умовами пунктів 5.1.-5.3. кредитного договору-1 та кредитного договору-2, позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості в порядку, визначеному Договором. Під поняттям «Погашення заборгованості» Сторони розуміють повернення позичальником кредитору суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати комісій, пені, штрафу та інших платежів, якщо такі матимуть місце, які передбачені Договором, в тому числі відшкодування витрат то збитків кредитора, пов`язаних з неналежним виконанням позичальником умов договору. Позичальник здійснює повернення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком. Ануїтетний платіж включає в себе повернення частини основної суми кредиту та сплату процентів за його користування. (Відповідно до розрахунку зазначеному у договорі). Позичальник зобов`язується здійснювати погашення Кредиту та процентів ануїтентними платежами у валюті Кредиту кожного місяця 18 числа (дата платежу) за першим кредитним договором та 27 числа (дата платежу) за другим кредитним договором, та при погашенні заборгованості за кредитом в повному обсязі. Якщо дата платежу, зазначена у Графіку, не є банківським днем, Позичальник зобов`язаний здійснити платіж не пізніше останнього банківського дня, що передує даті платежу, визначеній у Графіку. При простроченні погашення ануїтетного платежу проценти, нараховані на суму простроченої заборгованості за період прострочення, підлягають сплаті додатково до сум, передбачених Графіком.

Відповідно до п. 5.5. кредитного договору-1 та кредитного договору-2, позичальник зобов`язується з періодичністю, визначеною цією статтею Договору та Графіком, здійснювати погашення заборгованості за Кредитом, сплату процентів то комісії, зазначеної в пункті 2.8. Договору, шляхом переказу грошових коштів на рахунок погашення № НОМЕР_3 - за першим кредитним договором та на рахунок погашення № НОМЕР_4 відкриті в АТ «Райффайзен Банк Аваль», в розмірі, не меншому ніж сума заборгованості за Кредитом, процентів, комісії за пунктом 2.8. Договору.

Кредитний Договір-1 та кредитний договір-2 вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за договором (п. 12.1. договорів).

Невід`ємною частиною кредитного Договору-1 та кредитного договору-2 є Додаток 1, яким сторонами встановлено графік погашення заборгованості за кредитом та сплата процентів.

29 липня 2020 року між сторонами кредитного договору-1, було укладено додаткову угоду № 011/89811/384810/1 до договору, відповідно до якої сторони домовились, що тимчасово на період з Дати застосування змін до 17.10.2020 (надалі - Кредитні канікули) домовились зменшити розмір щомісячного ануїтетного платежу відповідно до Графіку погашення заборгованості за Кредитом та сплати процентів, що є Додатком до цієї Додаткової угоди і є її невід`ємною частиною (п. 1 Договору).

29 липня 2020 року між банком та позичальником було укладено Додаткову угоду № 011/89811/473726/1 до кредитного договору № 011/89811/473726 від 29.10.2018 відповідно до умов якої Сторони договору тимчасово на період з Дати застосування змін до 26.10.2020 (надалі - Кредитні канікули) домовилися зменшити розмір щомісячного ануїтетного платежу відповідно до Графіку погашення заборгованості за Кредитом та сплати процентів, що є Додатком до цієї Додаткової угоди і є її невід`ємною частиною.

Отже, між сторонами виникли відносини кредитування та кредитного обслуговування відповідно до положень глави 71 ЦК України (ст. 1054 ЦК України).

Доказів про відмову від кредитного договору №011/89811/384810 від 18.01.2018 та кредитного договору № 011/89811/473726 від 29.10.2018 чи їх розірвання у визначеному законодавством порядку суду не надано.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором-1, 18 січня 2018 року між банком та громадянином України ОСОБА_1 (надалі - поручитель або відповідач-2) було укладено Договір поруки №116643/89811/328351 (надалі - Договір поруки-1).

Відповідно до Договору поруки-1 поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за забезпечених зобов`язань, які випливають з умов Кредитного договору №011/89811/384810 від 18.01.2018.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором-2, 29 жовтня 2018 року між банком та громадянином України ОСОБА_1 (надалі - поручитель або відповідач-2) було укладено Договір поруки №123739/89811/328351 (надалі - Договір поруки-2).

Відповідно до Договору поруки-2 поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за забезпечених зобов`язань, які випливають з умов кредитного договору № 011/89811/473726 від 29.10.2018 .

За твердженням позивача, АТ "Райффайзен Банк Аваль" виконано власні зобов`язання за Кредитним договором №011/89811/384810 від 18.01.2018 шляхом перерахування на рахунок позивача грошових коштів у розмірі 90000,00 грн, та за кредитним договором № 011/89811/473726 від 29.10.2018 шляхом перерахування на рахунок позивача грошових коштів у розмірі 100000,00 грн, що підтверджується виписками по рахунку позивача.

Позивач зазначає, що у зв`язку з простроченням сплати відповідачем-1 обов`язкових платежів, позивачем було направлено на адреси відповідачів листи з вимогою про дострокове виконання грошових зобов`язань. Однак у визначені строки вимоги листів не були виконані, заборгованість не погашена.

Позивач у позовній заяві вказує, що внаслідок неналежного виконанням відповідачем-1 зобов`язань за Кредитним договором №011/89811/384810 від 18.01.2018 за відповідачем-1 рахується заборгованість у розмірі 33546,94 грн, з якої: 29773,71 грн - заборгованість за кредитом, 3773,23 грн - заборгованість за відсотками, та за кредитним договором № 011/89811/473726 від 29.10.2018 за відповідачем-1 рахується заборгованість у розмірі 68358,26 грн, з якої: 61775,36 грн - заборгованість за кредитом, 6582,90 грн - заборгованість за відсотками

Враховуючи наведене, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем-1 зобов`язань за вищезазначеними кредитними договорами, позивач звернувся до суду з вимогою про солідарне стягнення з відповідачів 101905,20 грн. заборгованості за кредитом.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги АТ "Райффайзен Банк Аваль" підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ст. 179 Господарського кодексу України).

Матеріали справи свідчать, між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ФОП Крутько Наталією Валентинівною було укладено кредитний договір №011/89811/384810 від 18.01.2018 за умовами якого боржнику було відкрито невідновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування 90000,00грн та кредитний договір №011/89811/473726 від 29.10.2018 за умовами якого боржнику було відкрито невідновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування 100000,00 грн (т., а.с. 20-27, т.1 а.с.45-51).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як свідчать матеріали справи, банк належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання згідно зазначених кредитних договорів, надавши 23.01.2018 відповідачу-1 кредит в розмірі 90000,00 грн та 30.10.2018 кредит в розмірі 100000,00 грн що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками по рахунках позичальника. (т.1 а.с. 28, т.1 а.с. 52).

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію.

У п. 42-43 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління НБУ від 04.07.2018 №75 (надалі - Положення) зазначено, що підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи банку (паперові та електронні) залежно від виду операції та типу контрагентів класифікують за такими ознаками: 1) за місцем складання: зовнішні (одержані від клієнтів, державних виконавців та інших банків); внутрішні (оформлені в банку); 2) за змістом: касові; меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій) (п. 44 Положення).

Касовими документами оформляються операції з готівкою. Касові документи оформляються відповідно до вимог, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України щодо організації касової роботи в банках України (п. 45 Положення). Меморіальні документи застосовуються банком для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України (п.46 Положення). Внутрішньобанківські операції оформляються меморіальними ордерами та іншими документами, що складаються банком відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку і внутрішніх процедур банку. Операції, що відображаються за позабалансовими рахунками, також оформляються меморіальними ордерами (п. 47 Положення). У первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку, мають зазначатися номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операції, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера (якщо операція підлягає додатковому контролю), підпис уповноваженої особи (якщо підставою для здійснення операції було відповідне розпорядження) (п. 48 Положення). Первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції (п. 51 Положення).

Інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного) (п. 57 Положення).

Банк самостійно розробляє форми регістрів синтетичного та аналітичного обліку, які повинні містити назву, період реєстрації операції, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні (п. 58 Положення).

Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Банк забезпечує ведення синтетичного обліку за допомогою рахунків II, III, IV порядків Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року за № 89 (зі змінами). Детальна інформація про кожного контрагента та кожну операцію фіксується на рівні аналітичного обліку на аналітичних рахунках. Аналітичні рахунки повинні містити обов`язкові параметри, визначені нормативно-правовими актами Національного банку України. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожними відповідним рахункам синтетичного обліку (п. 60 Положення).

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку (п. 62 Положення).

Таким чином, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Доказом наявності заборгованості у спорах, що виникають з кредитних відносин, є первинний бухгалтерський документ у формі виписки банку по рахунку позичальника, де відображаються усі операції, які відбуваються з коштами.

Отже, суд вважає, що виписки за банківськими картковими рахунками можуть бути належними доказами заборгованості за кредитними договорами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за кредитними договорами, відповідачем-1 було здійснено частково повернення кредитних коштів, відповідач-1, який за умовами кредитного договору-1 та кредитного договору-2 був зобов`язаний повертати кредит та сплачувати проценти за кредитом згідно графіку, погодженого сторонами у Додатку №1 до зазначених кредитних договорів, не здійснив повного погашення суми заборгованості та не сплачував проценти (т.1 а.с. 7-9, т.1 а.с. 40-41).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 8.1 Договору у разі настання дефолту (невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за Договором та/або Договором забезпечення, а також інші обставини, які на думку кредитора свідчать про те, що зобов`язання позичальника за договором не будуть виконані), Кредитор має безумовне право на власний розсуд, без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/договорів вжити один або декілька заходів: відмовити в наданні кредиту або його частини (пункт 8.1.1), скасувати або встановити розмір ліміту в розмірі фактичної заборгованості (пункт 8.1.2); вимагати дострокового повного/часткового погашення заборгованості (пункт 8.1.3).

Згідно пункту 8.2 Кредитор має право скористатись правами, зазначеними у пункті 8.1 та пред`явити позичальнику відповідні вимоги при настанні будь-якої з обставин дефолту, зокрема у таких випадках: порушення позичальником строків виконання або невиконання будь-яких грошових зобов`язань за договором (пункт 8.2.1).

За таких обставин, у зв`язку із невиконанням відподачем-1 графіку погашення кредиту та сплати процентів, у позивача настало право вимагати повного дострокового погашення заборгованості.

Матеріали справи свідчать, що позивач направив відповідачу-1 вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором від 18.01.2018 №111/89811/384810 в якій вимагав протягом 30 календарних днів з дати вимоги здійснити дострокове погашення кредиту в повному обсязі разом із сплатою процентів (т.1 а.с. 36).

Аналогічна вимога була направлена на адресу відповідача-2, який згідно договору поруки №116643/89811/328351 є поручителем зобов`язань відповідача-1, які випливають з умов Кредитного договору №№111/89811/384810 від 18.01.2018 (т.1 а.с. 37).

Як свідчать матеріали справи позивач також направив відповідачу-1 вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № 011/89811/473726 від 29.10.2018 в якій вимагав протягом 30 календарних днів з дати вимоги здійснити дострокове погашення кредиту в повному обсязі разом із сплатою процентів (т.1 а.с. 60).

Аналогічна вимога була направлена на адресу відповідача-2, який згідно договору поруки № 12379/89811/328351 є поручителем зобов`язань відповідача-1, які випливають з умов Кредитного договору №011/89811/473726 від 29.10.2018 (т.1 а.с. 61).

Зазначені вимоги залишені відповідачами без відповіді та реагування, доказів погашення існуючої заборгованості матеріали справи не містять.

Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що за відповідачем-1 рахується прострочена заборгованість по кредиту, наданого за Кредитним договором №011/89811/384810 від 18.01.2018 у загальному розмірі 33546,94 грн. та за кредитним договором № 011/89811/473726 від 29.10.2018 у загальному розмірі 68358,26 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Як встановлено судом, сторонами передбачено умовами п. 5.3 зазначених кредитних договорів, що позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, 18 числа за кредитним договором -1 та 27 числа за кредитним договором (надалі - дата платежу), та при погашенні заборгованості за кредитом в повному обсязі.

Відповідно до змісту графіка - 18 числа кожного місяця, починаючи з 18.02.2018 по 18.01.2021, за графіком згідно додаткової угоди з 18.08.2020 по 18.01.2021 - кредитний договір № 111/89811/384810 від 18.01.2018.

Відповідно до змісту графіка - 27 числа кожного місяця, починаючи з 27.11.2018 по 27.10.2021, за графіком згідно додаткової угоди з 27.08.2020 по 27.010.2021 - кредитний договір №011/89811/473726 від 29.10.2018.

Судом враховано позицію викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, відповідно до якої: після спливу визначеного договором строку кредитування, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на наведену позицію Великої Палати Верховного Суду, суд зазначає наступне.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

В забезпечення своєчасності та повного виконання зобов`язань за зазначеними вище кредитними договорами було укладено окремо до кожного договору договори застави та договори поруки.

Як встановлено судом, між Публічним акціонерним товариством "Рафффайзен Банк Аваль" і ОСОБА_1 , були укладені договори поруки № 116643/89811/328351від 18.01.2018 до Кредитного договору № 011/89811/384810 від 18.01.2018, а також договір поруки № 123739/89811/328351 від 29.10.2018 до кредитного договору № 011/89811/473726 від 29.10.2018, згідно умов яких поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання Забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, уклавши вказані договору поруки, відповідач-2 поручився перед кредитором (позивачем) за виконання боржником (ФОП Крутько Н.В.) своїх зобов`язань за Кредитним договором.

Відповідно до п.2.1. зазначених вище договорів поруки сторони досягли згоди, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань, поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними забезпеченими зобов`язаннями.

Умовами Договору поруки передбачено, що поручитель зобов`язується здійснити виконання порушених Забезпечених зобов`язань протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання вимоги від Кредитора та в обсязі, зазначеному в такій Вимозі. Вимога Кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем Забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному Кредитором у Вимозі. Кредитор має право направляти Вимоги Поручителю будь-яку кількість разів до повного виконання Забезпечених зобов`язань.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до відповідачів з вимогою про усунення порушення зобов`язання за зазначеними кредитними договорами в частині погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та штрафу.

Будь-яких доказів виконання відповідачами вказаної вимоги позивача, суду не надано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами 1 і 2 статті 598 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом, забезпечене порукою за Договором поруки зобов`язання (повернення кредиту за Кредитним договором) не є припиненим, так як відсутні докази виконання вказаного зобов`язання боржником.

З огляду на наведене, оскільки порука відповідача-2 щодо зобов`язань відповідача-1 за Кредитним договором-1 та кредитним договором-2 є чинною, а тому позовні вимоги про солідарне стягнення з боржників на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості у загальному розмірі 101905,20 грн. підлягають задоволенню.

Відповідачі, позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростували, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору покладаються солідарно на відповідачів.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця Крутько Наталії Валентинівни ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ), гр. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь АТ «Райффайзен Банк» (01011, місто Київ, вул. Лєскова, будинок 9, ) заборгованість за Кредитним договором № 011/89811/384810 від 18.01.2018р. у розмірі 33546, 94 грн, яка складається з:

- заборгованості за кредитом у розмірі - 29773,71 грн;

- заборгованості за відсотками у розмірі - 3773,23 грн.

3. Стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця Крутько Наталії Валентинівни ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ), гр. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь АТ «Райффайзен Банк» (01011, місто Київ, вул. Лєскова, будинок 9, ) заборгованість за Кредитним договором № 011/89811/473726 від 29.10.2018 у розмірі 68358, 26 грн, яка складається з:

- заборгованості за кредитом у розмірі - 61775,36 грн;

- заборгованості за відсотками у розмірі - 6582,90 грн.

4. Стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця Крутько Наталії Валентинівни ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ), гр. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь АТ «Райффайзен Банк» () суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення підписано 24.01.2022.

Суддя С.В. Нікітенко