ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"27" січня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/186/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. розглянувши заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Зонт» про забезпечення позову за вх. № 4-4/22 від 25.01.2022р. відносно осіб, які можуть отримати статус учасників справи (відповідачів) Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (65074, м. Одеса, вул. Косовсьа, 2-Д., ), Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК ТРАНС ГРУПП» (65059, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 54, кв. 18, )

ВСТАНОВИВ:

25.01.2022р. до Господарського суду Одеської області від Товариства з додатковою відповідальністю «Зонт» надійшла заява про забезпечення позову (вх.№ 4-4/21), в якій останній просить суд заборонити Товариству з обмеженою відповідальінстю «ВК ТРАНС ГРУПП», вчиняти будь які дії, направлені на монтаж чи будівництво будь яких споруд на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пр-т Маршала Жукова, 103 до вирішення справ по суті.

В обґрунтування заяви, Товариство з додатковою відповідальінстю «Зонт» зазначає, що заявник є належним користувачем земельної ділянки за адресою: м. Одеса, пр-т Маршала Жукова, 103, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею за №р-74-92. Однак, 12.01.2022 року близько 10 години 40 хвилин декілька осіб чоловічої статі на автомобілі прибули на вказану земельну ділянку за адресою: м. Одеса, пр-т Маршала Жукова, 103, представились ТОВ «ВК Транс групп», пред`явили договір, укладений між Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та ТОВ «ВК ТРАНС ГРУПП», на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності за адресою: м. Одеса, пр-т Маршала Жукова, 103, вивантажили будівельний інструмент на асфальт та почали свердлити в асфальті отвори для монтажу конструкції торгівельної споруди. Представники ТДВ «ЗОНТ», в свою чергу, пояснювали вказаним особам, що право на вказану земельну ділянку має тільки ТДВ «ЗОНТ», пред`явлений договір є незаконним. В результаті, тривалих перемовин, вищевказані представники ТОВ «ВК ТРАНС ГРУПП» припинили роботи з монтажу конструкцій, покинули територію ТДВ «ЗОНТ», однак повідомили, що з`ясують деякі питання в Одеській міській раді і повернуться.

Заявник вважає, що зазначені дії ТОВ «ВК ТРАНС ГРУПП» є незаконним та такими що посягають на його власність, тому на його думку є необхідність вчинити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні ді.

При цьому заявник зазначає, що має намір подати до суду позов про визнання недійсним правочину укладеного між ТОВ «ВК ТРАНС ГРУПП» та Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради на право тимчасового користування місцем для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької за адресою: м. Одеса, пр-т Маршала Жукова, 103.

Розглянувши заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Зонт» про забезпечення позову, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У п. 3 постанови від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" Пленум Вищого господарського суду України роз`яснив, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається, а оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спор

Зі змісту заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Зонт» вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ВК ТРАНС ГРУПП» вчиняються дії щодо заволодіння належної заявнику земельної ділянки.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому, суд зазначає, що достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, Заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, саме лише посилання заявника в заяві на вчинення відповідачем дій, або на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову не надано жодного належного та допустимого доказу, які б свідчили про вчинення Товариством з обмеженою відповідальінстю «ВК ТРАНС ГРУПП» будь-яких дій, спрямованих заволодіння земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пр-т Маршала Жукова, 103.

Отже, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Зонт» про забезпечення позову, оскільки останнім не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення Товариством з обмеженою відповідальінстю «ВК ТРАНС ГРУПП» будь-яких дій, спрямованих на заволодіння земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пр-т Маршала Жукова, 103 у вигляді будівництва тимчасових споруд, на підставі яких суд міг би дійти висновку про неможливість або утруднення виконання рішення суду у майбутньому, за умови задоволення позову, у разі невжиття таких заходів.

При цьому, суд зазначає, що заявник не позбавлений права повторно звернутись до суду з відповідною заявою, з доданням відповідних доказів.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з додатковою відповідальністю «Зонт» про забезпечення позову за вх. № 4-4/22 від 25.01.2022р. у справі №916/186/22.

Ухвала набрала законної сили в порядку ст. 234 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя К.Ф. Погребна