ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2022м. ДніпроСправа № 904/7268/21
за позовом ОСОБА_1 , м. Одеса

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Цетрейдінг", м. Дніпро

відповідача-2: ОСОБА_2 , м. Одеса

відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтенсив Ресурс", м. Дніпро

про визначення розміру частки у статутному капіталі, та її витребування з чужого незаконного володіння

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: Сакали М.Я., адвокат

Від відповідача-1: Касьян О.В., адвокат

Від відповідача-2: не з`явився

Від відповідача-3: Дєлов В.В., адвокат

С У Т Ь С П О Р У :

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, якою просить:

- визначити розмір частки ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Цетрейдінг" у сумі 1 000,00грн., що становить 100% у статутному капіталі товариства;

- витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтенсив Ресурс" частку у розмірі 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цетрейдінг", та передати її у власність ОСОБА_1 .

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що є єдиним засновником та власником торгівельної мережі/групи компаній, які функціонують під торгівельною маркою "Цитрус". Наприкінці 90-х у позивача виникла бізнес-ідея із організації мережі з продажу різноманітної мультимедійної техніки, засобів зв`язку, в тому числі і мобільних телефонів. Позивачем було створено компанію, яка розпочала продажі мультимедійної техніки. На початкових етапах, Позивач завозив вживану техніку із-за кордону, та реалізовував її в різних точках на ринках, або через магазини роздрібних товарів на умовах комісії. В подальшому, деякі спеціалізовані магазини дозволили позивачу розмістити свої відділи із продажу техніки у власних мережах та усі магазини позивача було об`єднано під торгівельною маркою "Цитрус". Група компаній складалася із декількох юридичних осіб, та у кожної юридичної особи було певне призначення, зокрема основним призначенням юридичної особи ТОВ "Цетрейдінг" була закупівля товару у оптових постачальників.

У зв`язку із тим, що діяльність кожної окремої юридичної особи, пов`язана, насамперед, із підписанням великої кількості документів: актів наданих послуг (виконаних робіт), договорів, компанії оформлювалися на номінальних власників, як правило, це були працівники групи компаній "Цитрус".

Позивач зазначає, що надав вказівки юристу ОСОБА_2 створити юридичну особу, стати її засновником та директором. Відповідач - 2 мала бути номінальним власником та директором ТОВ "Цетрейдінг", але при цьому, юридична особа ТОВ "Цетрейдінг" повинна була залишитися під повним контролем позивача. Жодних зауважень з боку Відповідача - 2 з приводу реєстрації на її ім`я юридичної особи не було, оскільки позивач мав намір виїхати за кордон, та повернутися через 1-2 тижня, а окрім реєстрації юридичної особи, ще необхідно було здійснити подальші дії для отримання електронного цифрового підпису, реєстрації юридичної особи в податковій, отримання свідоцтва платника ПДВ, а деякі із зазначених дій неможливо було здійснити на підставі довіреності від Позивача.

Для створення юридичної особи, Позивач забезпечив Відповідача - 2 грошовими коштами у розмірі 5 000,00 грн., які були необхідні для оплати витрат приватного нотаріуса щодо посвідчення підписів на рішенні про створення юридичної особи та статуті, та внесення грошей до статутного капіталу, а 2 000,00 грн. призначалися у якості винагороди Відповідачу - 2 за вчинення вищезазначених дій.

Після реєстрації юридичної особи ТОВ "Цетрейдінг" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та реєстрації ТОВ "Цетрейдінг" як платника ПДВ, відповідач 2 повинна була внести до статутного капіталу ТОВ "Цетрейдінг" грошові кошти, які їй передав Позивач, та через декілька місяців передати Позивачу 100 % частки у статутному капіталі ТОВ "Цетрейдінг".

Проте, без відома та дозволу позивача, право власності на частку у статутному капіталі перейшло до інших осіб.

Дії, вчинені відповідачем-2 зі створення та реєстрації юридичної особи позивач вважає одностороннім правочином, який за своєю формою відповідає договору комісії. Між позивачем та відповідачем-2 укладено договір комісії у простій усній формі. Майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента. Тож, засновником і власником частки у статутному капіталі товариства "Цетрейдінг", є позивач.

До позовної заяви додано клопотання про витребування від Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради матеріалів реєстраційної справи ТОВ "Цетрейдінг".

Відповідач-1 проти задоволення позову заперечує, зазначає, що згідно витягу з ЄДР щодо ТОВ "Цетрейдінг" учасником цієї юридичної особи з розміром внеску до статутного капіталу 1 000 грн., що відповідає 100 % статутного капіталу цього товариства, є ТОВ "Інтенсив Ресурс", а не позивач. ОСОБА_1 ніколи не був ані керівником, ані бенефіціарним власником. Згідно реєстраційної справи ТОВ "Цетрейдінг", ОСОБА_2 не відчужувала корпоративні права, а вийшла з цього товариства на підставі заяви про вихід. Твердження позивача про те, що він одноосібно здійснював прямий вирішальний вплив шляхом реалізації права контролю, володіння, користування всіма активами ТОВ "Цетрейдінг", та посилання на договори поруки від 09.07.2020, від 15.09.2020, від 27.07.2020, ведення переговорів з контрагентами від імені ТОВ "Цетрейдінг" відповідач-1 вважає безпідставними, оскільки поручителями за зобов`язаннями товариства були й інші особи.

Відповідач-2, ОСОБА_2 , відзиву на позов не надала.

Відповідач-3, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтенсив Ресурс", проти позову заперечує та зазначає, що позивачем у належний спосіб не доведено факту володіння 100% корпоративних прав ТОВ "Цетрейдінг" та наявність обставин, що надають йому право витребувати майно у добросовісного набувача, що передбачені ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Разом з відзивом на позовну заяву, відповідачем-3 подано клопотання про витребування доказів, а саме: - витребувати у АТ "Альфа-Банк" належним чином засвідчені копії договорів поруки з усіма змінами та доповненнями, де ОСОБА_3 виступив поручителем перед АТ "Альфа-Банк" за ТОВ "Цетрейдінг", ;

- витребувати у АТ "ОТП Банк" належним чином засвідчені копії договорів поруки з усіма змінами та доповненнями, де ОСОБА_3 виступив поручителем перед АТ "ОТП Банк" за ТОВ "Цетрейдінг", ;

- витребувати у АТ "Південний" належним чином засвідчені копії договорів поруки з усіма змінами та доповненнями, де ОСОБА_3 виступив поручителем перед АТ "Південний" за ТОВ "Цетрейдінг", ;

- витребувати у АТ КБ "Приватбанк" належним чином засвідчені копії договорів поруки з усіма змінами та доповненнями, де ОСОБА_3 виступив поручителем перед АТ КБ "Приватбанк" за ТОВ "Цетрейдінг", .

Клопотання мотивовано тим, що зазначені докази необхідні для спростування позиції позивача щодо здійснення ним впливу шляхом реалізації права контролю, володіння, користування всіма активами ТОВ "Цетрейдінг".

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2021 справу №904/7268/21 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2021 зобов`язано Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Одеської міської ради надіслати на адресу господарського суду інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_2 .

31 серпня 2021 року від Департаменту адміністративних послуг Одеської міської ради до господарського суду надійшла відповідь на запитувану судом інформацію, повідомлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 18.02.2004.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.10.2021; зобов`язано Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надати до Господарського суду Дніпропетровської області протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали матеріали реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Цетрейдінг" для огляду у судовому засіданні (належним чином та належної якості копію для долучення до матеріалів справи).

30.09.2021 до господарського суду надійшла копія реєстраційної справи ТОВ "Цетрейдінг".

12 жовтня 2021 року та 08.11.2021 від позивача до господарського суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2021 продовжено строк підготовчого провадження по справі №904/7268/21 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 15 листопада 2021 року.

11 листопада 2021 року від ТОВ "Цетрейдинг" надійшла заява про застосування позовної давності до всіх позовних вимог ОСОБА_1 , заявлених у справі № 904/7268/21 та відмову в задоволенні позову повністю.

Заява мотивована тим, що 24.05.2018 ОСОБА_2 вийшла зі складу засновників ТОВ "Цетрейдінг", до складу учасників товариства замість неї було включено ОСОБА_4 , тому у позивача була можливість знати про стан своїх майнових прав, зокрема, інформацію щодо зміни учасника ТОВ "Цетрейдінг", яка відбулася 24.05.2018. Ця інформація є відкритою, у позивача був доступ до неї, що підтверджується наданим ним витягом з ЄДР станом на 30.05.2018.

Тобто, у позивача була можливість дізнатися про порушення свого цивільного права з 24.05.2018, а згідно відмітки про одержання позовної заяви, позов у даній справі подано 12.08.2021. У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. На думку відповідача-1, позивачем подано позов у даній справі після спливу позовної давності.

Ухвалами господарського суду від 15.11.2021 задоволено клопотання відповідача-1 про витребування доказів; поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Цетрейдінг" строк на подання відзиву на позовну заяву та відкладено підготовче засідання на 01 грудня 2021 року.

23 листопада 2021 року від позивача до господарського суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 01.12.2021 закрито підготовче провадження у справі №904/7268/21; призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання 22.12.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

20 грудня 2021 року від АТ "Південний" на виконання вимог ухвали господарського суду від 15.11.2021 надійшло клопотання про долучення доказів, а саме копії договору поруки від 05.11.2019, де ОСОБА_3 виступає поручителем з основного зобов`язання ТОВ "Цетрейдінг", яке виникло із кредитного договору №AL2019-04246 від 05.11.2019 та угоду про розірвання договору поруки від 05.11.2019.

У судовому засіданні 22.12.2021 судом оголошено перерву до 18 січня 2022 року, про що постановлено ухвалу, не виходячи у нарадчу кімнату та без оформлення її окремим документом.

Ухвалою суду від 13.01.2022 виправлено описки, допущені у п`ятому абзаці мотивувальної частини ухвал Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2021, 15.11.2021, 01.12.2021, 22.12.2021; виключено п`ятий абзац мотивувальної частини ухвал від 18.10.2021, 15.11.2021, 01.12.2021, 22.12.2021

Відповідач-2 у підготовчі та судові засідання не з`являвся, явку повноважного представника не забезпечив, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом досліджені докази, наявні в матеріалах справи.

У судовому засідання 18.01.2022 проголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

Заслухавши доводи представників позивача, відповідача-1 та відповідача-3, дослідивши надані докази, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

На підставі рішення громадянина України (засновника) ОСОБА_2 від 30.03.2018, оформленого протоколом № 1 установчих зборів від 30.03.2018 створено Товариство з обмеженою відповідальністю "Цетрейдінг"; сформовано Статутний капітал товариства у розмірі 1000,00грн, що становить 100% статутного капіталу; визначено в якості місцезнаходження товариства наступну адресу: 65014, Одеська область, м. Одеса, вул. Маразліївська,1/20; затверджено Статут Товариства та призначено на посаду директора ОСОБА_2 (а.с.11-12 том 2).

Справжність підпису ОСОБА_2 засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ковальською В.В.

Учасником ТОВ "Цетрейдінг" є громадянин України ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі Товариства 100%, що складає 1000,00грн (п.1.6., п.4.2. Статуту).

Статут підписаний засновником ОСОБА_2 , справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ковальською В.В.

Згідно Витягу з ЄДР станом на 31.03.2018 засновником ТОВ "Цетрейдінг" є ОСОБА_2 (кінцевий бенефіціарний власник - ОСОБА_2 ), а.с. 61-66 том 1.

24 травня 2018 року відбулися загальні збори учасників ТОВ "Цетрейдінг", на яких була присутня ОСОБА_2 (учасник) та запрошена особа ОСОБА_4 .

Рішенням загальних зборів від 24.05.2018, оформлених протоколом № 2 від наведеної дати: призначено головою зборів ОСОБА_2 , включено до складу учасників товариства ОСОБА_4 зі статутним капіталом у розмірі 1000,00грн; виключено із складу учасників Товариства ОСОБА_2 на підставі заяви про вихід; затверджено Статут Товариства в новій редакції (а.с.32-33 том 2).

Рішенням №1 загальних зборів учасників Товариства від 01.11.2018 затверджено Статут Товариства в новій редакції (а.с.63-85 том 2).

Згідно Витягу з ЄДР станом на 30.05.2018 засновником ТОВ "Цетрейдінг" є ОСОБА_4 (кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_4 ), а.с.67-72 том 1.

28.01.2019, у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Цетрейдінг" між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець), складено Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства.

Згідно п.1 цього Акту ОСОБА_4 передала, а ОСОБА_5 прийняла частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 100%, яка в грошовому еквіваленті становить 1000,00грн (а.с.94 том 2).

28.01.2019 відбулися збори єдиного учасника товариства, на яких були прийняті рішення №3 про: включення до складу учасників товариства ОСОБА_5 , виключення зі складу учасників Товариства ОСОБА_4 з виплатою частки у статутному капіталі у розмірі 1000,00грн; затвердження Статуту товариства в новій редакції; звільнення з посади директора Товариства ОСОБА_4 ; призначення на посаду директора товариства ОСОБА_5 (а.с.100-101 том 2).

23.08.2019, у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Цетрейдінг" між ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_6 (покупець), складено Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства.

Згідно п.1 цього Акту ОСОБА_5 передала, а ОСОБА_6 прийняла частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 100%, яка в грошовому еквіваленті становить 1000,00грн (а.с.161 том 2).

Рішенням єдиного учасника ТОВ "Цетрейдінг" від 23.08.2019: включено до складу учасників товариства ОСОБА_6 , виключено зі складу учасників Товариства ОСОБА_5 з виплатою частки у статутному капіталі у розмірі 1000,00грн; затверджено Статут товариства в новій редакції; звільнено з посади директора Товариства ОСОБА_5 ; призначено на посаду директора товариства ОСОБА_6 (а.с.168-169 том 2).

16.10.2020 у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Цетрейдінг" між ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець), складено Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства.

Згідно п.1 цього Акту ОСОБА_6 передала, а ОСОБА_3 прийняв частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 51%, яка в грошовому еквіваленті становить 510,00грн (а.с.223-224 том 2).

16. 10.2020 відбулися загальні збори учасників товариства, на яких прийняті рішення;

у зв`язку зі зміною складу учасників товариства викласти Статут Товариства в новій редакції та затвердити його;

доручити директору товариства ОСОБА_3 вжити заходів щодо державної реєстрації нової редакції Статуту (а. с.233-234 том 2).

26.02.2021 між ОСОБА_7 (сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтенсів Ресурс" (сторона-2) складено Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства.

Згідно п.1 цього акту, на виконання досягнутих домовленостей, сторона-1 передає, а сторона-2 приймає у власність частку у статутному капіталі ТОВ "Цетрейдінг" номінальною вартістю 490,00грн, що відповідає 49% (а.с.111-112 том 1).

26.02.2021 між ОСОБА_3 (сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтенсів Ресурс" (сторона-2) складено Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства, згідно умов якого (п.1) сторона-1 передає, а сторона-2 приймає у власність частку у статутному капіталі ТОВ "Цетрейдінг" номінальною вартістю 510,00грн, що відповідає 51% (а.с.113-114 том 1).

26.02.2021 відбулися загальні збори учасників ТОВ "Цетрейдінг" з наступним порядком денним: про зміну учасників Товариства; про зміну директора Товариства; про зміну місцезнаходження товариства; про внесення змін до ЄДР (а.с.128-130 том 1).

На зборах присутні два учасника товариства: ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та запрошена особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтенсів Ресурс" в особі представника ОСОБА_8 , якими прийнято рішення:

змінити склад учасників товариства; звільнити ОСОБА_3 з посади директора Товариства за власним бажанням та призначити на посаду директора ОСОБА_9 ; вважати місцезнаходженням Товариства: АДРЕСА_2 .

Справжність підписів ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на протоколі загальних зборів від 26.02.2021 засвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луб І.В.

Таким чином, єдиним учасником ТОВ "Цетрейдінг" з часткою 100% у статутному капіталі є Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтенсів Ресурс" (відповідач-3).

Згідно Витягу з ЄДР станом на 27.07.2021 засновником ТОВ "Цетрейдінг" є ТОВ "Інтенсив Ресурс" (кінцевий бенефіціарний власник - ОСОБА_10 , не прямий вирішальний вплив), а.с.52-60 том 1.

ОСОБА_1 просить визначити розмір його частки у статутному капіталі ТОВ "Цетрейдінг" у сумі 1000,00грн, що становить 100% у статутному капіталі товариства, витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ "Інтенсив Ресурс" частку у розмірі 100% статутного капіталу ТОВ "Цетрейдінг" та передати її у власність ОСОБА_1 .

Тобто, предметом спору в цій справі є матеріально-правова вимога про визначення розміру частки у статутному капіталі та її витребування із чужого незаконного володіння відповідача-3.

Спір у цій справі виник у зв`язку з тим, що, на думку позивача, частка у статутному капіталі ТОВ "Цетрейдінг" у розмірі 100 %, що у грошовому еквіваленті складає 1000,00грн, незаконно вибула з його володіння. Тобто позивач вважає порушеним своє право, яке пов`язане з позбавленням володіння через невнесення (згідно усної домовленості з відповідачем-2) до державного реєстру відомостей про зміну складу засновників через 2 місяці після реєстрації товариства та через ланцюг передач частки, а інтерес позивача полягає в поверненні її з чужого незаконного володіння.

Вимога позивача про визначення розміру частки у статутному капіталі товариства та вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння є належним способом захисту такого права й інтересу, і такі вимоги позивачем було пред`явлено.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно з частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав (частина 3 статті 167 Господарського кодексу України).

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що саме він створив юридичну особу - ТОВ "Цетрейдінг" шляхом: надання вказівки юристу ОСОБА_2 про створення товариства, стати її засновником та директором; шляхом передачі грошових коштів у сумі 5000,00грн для оплати витрат приватного нотаріуса щодо посвідчення підписів на рішенні про створення юридичної особи та статуті; внесення грошей до статутного капіталу, передачі коштів у сумі 2000,00грн у якості винагороди за вчинення вищезазначених дій. З моменту створення ТОВ "Цетрейдінг" до вересня 2020 року єдиним бенефіціарним власником був позивач. Позивач здійснював фактичне керування ТОВ "Цетрейдінг" - вів переговори з контрагентами, орендодавцями, був поручителем за борговими зобов`язаннями. Також позивач посилається на те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися правовідносини, що за своєю правовою природою відповідають договору комісії.

Позивач вважає, що є засновником ТОВ "Цетрейдінг" та власником частки у статутному капіталі товариства, яка безпідставно вибула з його володіння.

Щодо укладення позивачем та відповідачем-2 договору комісії в усній формі.

Відповідно до ст. 206 Цивільного кодексу України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Статтею 1011 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента (ст.1018 ЦК України).

Положення цієї статті мають імперативний характер. Вказана норма визначає також момент набуття права власності. За загальним правилом право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання йому майна (ч.1 ст.334 ЦК України). Інше може бути встановлене договором або законом. У даному випадку інше правило полягає в тому, що комітент стає власником майна ще до його одержання, тобто з моменту, коли його придбав для нього комісіонер. Комісіонер повинен передати комітентові все отримане за договором.

Проте, жодних доказів усної домовленості щодо укладення договору комісії між позивачем та відповідачем-2, ОСОБА_1 до матеріалів справи не надано.

Оскільки власністю комітента вважається лише те майно, яке придбане комісіонером за рахунок комітента, а доказів передачі ОСОБА_2 грошових коштів (платіжних доручень, банківських виписок, квитанцій, розписок тощо) для виконання доручення комітента матеріали справи не містять, суд відхиляє доводи позивача щодо виникнення у нього права власності на частку у статутному капіталі ТОВ "Цетрейдінг" у розмірі 100% та обов`язку відповідача-2 передати корпоративні права у власність позивача після реєстрації ТОВ "Цетрейдінг".

Установлено, що 30.03.2018 ОСОБА_2 прийняла рішення, оформлене протоколом № 1 установчих зборів від 30.03.2018, про створення Товариства з обмеженою відповідальністю "Цетрейдінг". Цим рішенням сформовано Статутний капітал товариства у розмірі 1000,00грн, що становить 100% статутного капіталу, визначено його місцезнаходження, затверджено Статут Товариства та призначено на посаду директора ОСОБА_2 .

Справжність підпису ОСОБА_2 посвідчено приватним нотаріусом.

За змістом частини першої ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою

Згідно Витягу з ЄДР станом на 31.03.2018 засновником ТОВ "Цетрейдінг" є ОСОБА_2 (кінцевий бенефіціарний власник - ОСОБА_2 ).

Розмір внеску ОСОБА_2 до статутного капіталу Товариства 1000,00грн, що становить 100% статутного капіталу.

Таким чином, твердження позивача, що йому належить частка у статутному капіталі ТОВ "Цетрейдінг" суперечить вищенаведеній інформації, яка вважається достовірною.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру позивач ніколи не був ані керівником, ані бенефіціарним власником ТОВ "Цетрейдінг".

У якості доказів на підтвердження того, що з моменту створення ТОВ "Цетрейдінг" ОСОБА_1 був бенефіціарним власником товариства, позивач надав:

договір поруки SR20-345/500 від 09.07.2020, підписаний АТ "ОТР Банк" та ОСОБА_1 (а.с. 20-36 том 1), Договір про зміну №3 від 19.05.2021 до договору поруки SR20-345/500 від 09.07.2020 (а.с.37-41 том 1), Договір поруки №IG-261231-Г2-2П між ОСОБА_1 (поручитель) та АТ "Альфа-Банк" (а.с.42-47 том 1), договір поруки №МГ/27072020 від 27.07.2020, укладений між ТОВ "Цифротех" (кредитор), ТОВ "Цетрейдінг" (боржник) та ОСОБА_1 (поручитель) (а.с.48-51 том 1); Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 31.03.2018, 30.05.2018, 27.07.2021.

Посилаючись на вищезазначені договори поруки, позивач стверджує, що одноосібно здійснював прямий вирішальний вплив шляхом реалізації права контролю, володіння, користування всіма активами ТОВ "Цетрейдінг", ведення переговорів з контрагентами від імені відповідача-1.

Натомість, поручителями за зобов`язаннями ТОВ "Цетрейдінг", крім ОСОБА_1 , були й інші особи.

Так, на вимогу ухвали суду від 15.11.2021 по справі Акціонерний Банк "Південний" надав належним чином засвідчену копію договору поруки Б/н від 05.11.2019, де ОСОБА_3 виступає поручителем з основного зобов`язання ТОВ "Цетрейдінг", яке виникло із кредитного договору № AL2019-04246 (а.с.151-152, том 3).

АТ "ОТП Банк" надав договір поруки № SR16-366/500 від 02.12.2016 з усіма змінами до нього, де поручителем також виступає ОСОБА_3 (а.с.167-199 том 3).

Надані позивачем договори поруки укладені після виходу ОСОБА_2 зі складу учасників ТОВ "Цетрейдінг" (після 24.05.2018) та не відносяться до періоду, коли позивач міг здійснювати вплив на товариство через ОСОБА_2 , як номінального власника та директора товариства.

Крім того, позивачем не надано, а матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 приймав самостійні рішення щодо діяльності ТОВ "Цетрейдінг", брав участь у розподілі прибутку, вів переговори щодо укладання правочинів від імені товариства, що ОСОБА_2 була формальним засновником та номінальним власником тощо.

У силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відчуження власником свого майна визначено частиною першою статті 346 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) як одна з підстав припинення права власності, які залежать від волі власника.

Відповідно до приписів частини першої статті 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам.

Підставою для переходу права власності на частку в статутному капіталі до третьої особи та, відповідно, припинення права власності учасника на таку частку з набуттям його третьою особою, є спрямований на відчуження частки правочин, вчинений учасником товариства та іншою особою.

Будь-який правочин з відчуження (відступлення) частки є двостороннім, тобто на його укладення необхідна згода учасника, який відчужує (відступає) частку, і згода набувача частки.

Як зазначає позивач, він не вчиняв жодних дій, спрямованих на відчуження належної йому частки у статутному капіталі ТОВ "Цетрейдінг" та жодним чином не оформлював власного волевиявлення щодо такого відчуження.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

У п.73 постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 25.06.2020 у справі №924/233/18 зазначено, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) (п.74 постанови ВС від 25.06.2020 у справі №924/233/18).

Стандарт доказування - це та ступінь достовірності наданих стороною доказів, за яких суд має визнати тягар доведення знятим, а фактичну обставину - доведеною. Мова йде про достатній рівень допустимих сумнівів, при якому тягар доведення вважається виконаним.

З огляду на встановлення судом факту відсутності доказів прийняття позивачем рішення про створення ТОВ "Цетрейдінг", доказів укладення між позивачем та відповідачем-2 договору комісії, передачі відповідачу-2 грошових коштів у вказаній в позовній заяві сумі, доказів відсутності волевиявлення та необхідного вираження волі відповідача-2 на створення ТОВ "Цетрейдінг" та відсутність волевиявлення ОСОБА_2 , як власника частки у статутному капіталі товариства, на відчуження належної їй частки, співставивши та оцінивши надані учасниками справи докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт його участі у створенні ТОВ "Цетрейдінг" та наявність права власності на частку у статутному капіталі у розмірі 100%.

Відповідно, у позивача відсутні підстави для витребування з чужого незаконного володіння ТОВ "Інтенсів Ресурс" частки у розмірі 100% у статутному капіталі ТОВ "Цетрейдінг".

Право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним передбачено ст. 387 ЦК України.

У речових правовідносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо існують підстави, передбачені ст. 388 ЦК, що дають право витребувати майно у добросовісного набувача.

Як зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.06.2019 №926/1288/18, для вірного застосування положень ст. 387 та п.3 ч.1 ст.388 ЦК України, суду необхідно встановити: хто саме є власником чи володільцем спірного майна на момент звернення з позовом до суду; хто саме був власником майна на момент такого вибуття вказаного майна поза волею наведеної особи; яким саме шляхом вибуло спірне майно з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, і що це вибуття вказаним шляхом сталося саме не з волі зазначених осіб.

До предмету доказування за віндикаційним позовом входить також і встановлення факту наявності спірного майна у незаконному володінні відповідача на час звернення з позовом до суду.

Станом на дату звернення позивача з позовом до суду Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтенсив ресурс" належить 100% частки у статутному капіталі ТОВ "Цетрейдінг", яке виникло на підставі укладеного між товариством та ОСОБА_3 , ОСОБА_7 договору купівлі-продажу корпоративних прав.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною 3 статті 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові (ст.ст. 321, 319, 658 Цивільного кодексу України).

Як зазначено вище, обов`язковою умовою витребування майна у добросовісного набувача в порядку ст.ст. 387, 388 ЦК України є встановлення факту його вибуття з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. У той же час покупець не може бути визнаний добросовісним набувачем, якщо на момент укладення відплатної угоди щодо спірного майна мали місце претензії третіх осіб, про які покупцю було відомо і які згодом були в установленому порядку визнані правомірними.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не був засновником ТОВ "Цетрейдінг" та власником частки у статутному капіталі Товариства (корпоративних прав), а ТОВ "Інтенсив Ресурс" набув право на частку у статутному капіталі ТОВ "Цетрейдінг" на підставі правочину, вимога про витребування частки з чужого незаконного володіння заявлена неправомірно.

За викладеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо застосування позовної давності до спірних правовідносин.

Відповідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачена можливість застосувати позовну давності лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи, що позовні вимоги господарським судом визнано необґрунтованими, суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 267 ЦК України та вирішення питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право).

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача у справі.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Цетрейдінг", відповідача-2: ОСОБА_2 , відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтенсив Ресурс" про визначення розміру частки у статутному капіталі та витребування частки з чужого незаконного володіння - відмовити.

Судові витрати віднести на позивача у справі.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26.01.2022

Суддя Н.М. Євстигнеєва