ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2022 справа № 914/2618/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А. за участю секретаря судового засідання Зусько І.С. розглянув в порядку загального позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут, м. Львів

про стягнення ,79 грн заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 №18-530-Н

за участю представників:

від позивача: Орел С.С. (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Шевчик О.І.

Судові процедури

Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про стягнення , 79 грн заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 №18-530-Н.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 08.10.2020 справу №914/2618/20 передано на розгляд судді Кидисюку Р.А.

Ухвалою суду від 13.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.11.2020.

Ухвалою суду від 22.10.2020 задоволено заяву (вх.№30268/20 від 20.10.2020) Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України про участь у судовому засіданні на 03.11.2020 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В судовому засіданні 03.11.2020 суд ухвалив відкласти підготовче засідання в режимі відеоконференції на 24.11.2020.

В судовому засіданні 24.11.2020 суд ухвалив задовольнити клопотання сторін про поновлення строку для подання відзиву та відповіді на відзив, долучити вказані документи до матеріалів справи, відкласти вирішення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, оголосити перерву в судовому засіданні в режимі відеоконференції до 08.12.2020.

Ухвалою суду від 08.12.2020 відхилено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про зупинення провадження у справі (вх.№3033/20 від 24.11.2020).

В судовому засіданні 08.12.2020 суд ухвалив поновити строк для подання документів, продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів, оголосити перерву в судовому засіданні в режимі відеоконференції на 29.12.2020.

В судовому засіданні 29.12.2020 в режимі відеоконференції оголошено перерву до 12.01.2021, визначено явку учасників справи в судове засідання на власний розсуд.

Ухвалою суду від 12.01.2021 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (вх.№3386/20 від 23.12.2020) про зупинення провадження у справі, провадження у справі №914/2618/20 зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №914/3168/20.

Постановою від 12.04.2021 Західного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 задоволено апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за № 39/5-369-21 від 19.01.2021 року, скасовано ухвалу господарського суду Львівської області від 12.01.2021 року про зупинення провадження у справі №914/2618/20, відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (вх. № 3386/20 від 23.12.2020) про зупинення провадження у справі №914/2618/20, справу повернуто в господарський суд Львівської області для продовження розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.08.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі №914/2618/20 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 22.06.2021.

Ухвалою суду від 19.08.2021 підготовче засідання у справі призначено на 28.09.2021.

Ухвалою суду від 10.09.2021 задоволено заяву (вх.№19921/21 від 30.08.2021) Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України про участь у судовому засіданні 28.09.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 28.09.2021 відмовлено у задоволенні клопотання (вх.№21970/21 від 21.09.2021) ТОВ «Львівгаз збут» про витребування доказів та поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів, відмовлено у задоволенні заяви (вх.3790/21 від 21.09.2021) ТОВ «Львівгаз збут» про залучення до участі у справі третьої особи, оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 21.10.2021.

Ухвалою суду від 30.09.2021 задоволено заяву (вх.№22793/21 від 29.09.2021) Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України про участь у судовому засіданні 21.10.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В судовому засіданні 21.10.2021 оголошено перерву до 25.10.2021.

В судовому засіданні 25.10.2021 суд ухвалив надати можливість представнику відповідача ознайомитися з матеріалами справи та оголосити перерву в судовому засіданні в режимі відеоконференції до 16.11.2021.

Ухвалою суду від 16.11.2021 відмовлено у задоволенні клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про забезпечення доказів (вх.№3833/21 від 23.09.2021) та про забезпечення доказів (вх.№22406/21 від 24.09.2021), відмовлено у задоволенні клопотання (вх.№3859/21 від 27.09.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про призначення судової експертизи, відмовлено у задоволенні клопотання (вх.№4246/21 від 21.10.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про зупинення провадження, зустрічну позовну заяву (вх.№3757 від 16.11.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про припинення зобов`язань за Договором повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.12.2021.

В судовому засіданні 07.12.2021 представник відповідача подав заяву про відстрочення виконання рішення у справі №914/2618/20, однак просив не розглядати її допоки не розглянуті інші клопотання процесуального характеру, оголошено перерву до 21.12.2021.

В судовому засіданні 21.12.2021 оголошено перерву до 28.12.2021.

Ухвалою суду від 28.12.2021 відмовлено у задоволенні клопотання (вх.№29385/21 від 07.12.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут про закриття провадження, відмовлено у задоволенні клопотання (вх.№5025/21 від 07.12.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут про зупинення провадження.

В судовому засіданні 28.12.2021 оголошено перерву з розгляду справи по суті на 11.01.2022.

В судове засідання 11.01.2022 представник позивача в режимі відеоконференції з`явився, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання 11.01.2022 з`явився, подав клопотання (вх.№522/22 від 11.01.2022) про долучення доказів та клопотання (вх.№525/22 від 11.01.2022) про відкладення розгляду справи для надання можливості представнику відповідача ознайомитись з матеріалами справи. Судом клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відхилено як необґрунтоване у зв`язку із закінченням строку розгляду справи по суті. Також заяву відповідача (вх.№5022/21 від 07.12.2021) про відстрочення виконання рішення у справі №914/2618/20 судом залишено без розгляду, оскільки представник відповідача не виявив бажання висловитися щодо її підтримання/не підтримання.

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 18-530-Н купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 в частині повної оплати вартості поставленого позивачем природного газу, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі ,79 грн.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, підтверджуються: Договором №18-530-Н від 05.11.2018 та додатковими угодами до нього, розрахунком заборгованості, актами приймання-передачі природного газу, сальдо по підприємству, довідкою по операціях за договором №18-530-Н від 05.11.2018.

У відповіді на відзив (вх.№33672/20 від 24.11.2020) позивач заперечив пов`язаність даної справи із справою №914/1392/18, оскільки предметом позову у справі №914/1392/18 є зобов`язання скасувати безпідставно нараховані обсяги газу за період 01.10.2016р. по 30.09.2018р.; зобов`язання здійснити перерахунок обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами за період з 01.10.2016 по 30.09.2017р. відповідно до робочих об`ємів лічильників природного газу, в той час як підставою для звернення із позовною заявою до суду у справі №914/2618/20 є несвоєчасні розрахунки відповідача за поставлений природний газ за Договором, предметом позову є стягнення заборгованості за поставлений природний газ за Договором у період з жовтня 2019 по липень 2020, а тому посилання на справу №914/1392/18 є виходом за межі позовних вимог у справі № 914/2618/20. Позивачем повідомлено суд про всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та надано всі докази, які підтверджують такі обставини. Жоден із долучених доказів в межах справи №914/1392/18 відповідачем не оспорюється, жодна обставина, на яку посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги у справі №914/2618/20, в межах справи №914/1392/18 відповідачем не спростовується, доказів протилежного відповідачем не надано.

Щодо посилання відповідача на переплату за Договором, то позивач зазначив, що у своєму відзиві відповідач посилається на низку договорів купівлі-продажу природного газу, укладених між позивачем та відповідачем. Проте, слід зазначити, що позовні вимоги в даній справі виникли на підставі невиконання відповідачем умов Договору, зокрема, в частині оплати за природний газ, поставлений відповідачу з жовтня 2019 по липень 2020, а тому посилання відповідача на інші договори купівлі-продажу природного газу, за якими природний газ постачався в інші періоди, є безпідставним, оскільки правовідносини за такими договорами не стосуються предмета спору. У відзиві на позовну заяву відповідач фактично посилається на проект коригуючого акту по Договору, відповідно до якого сума заборгованості до корегування, на його думку, складає 19883330,00 грн. за період поставки з 01.11.2018 по 31.01.2019 року. При цьому, сума позову складає 1 534 991 476,79 грн за період поставки з жовтня 2019 по липень 2020. Тобто, період, на який відповідач посилається у відзиві, виходить за межі позовних вимог.

На думку позивача, аргументи відповідача щодо неможливості впливати на стан розрахунків за Договором є необгрунтованими та безпідставними, оскільки застосування рахунків із спеціальним режимом використання та алгоритму в сукупності, врегульовують питання розподілу власних коштів відповідача, які вже знаходяться (наявні) на поточному рахунку зі спеціальним режимом використання, і не впливають на зобов`язання сторін щодо належної оплати за поставлений природний газ за Договором. В свою чергу питання щодо обсягів надходження грошових коштів на рахунок відповідача залежить виключно від результатів господарської діяльності останнього в тому числі й результатів проведення претензійно-позовної роботи відносно кінцевих споживачів природного газу (контрагентів Відповідача).

Наявність спорів позивача з іншими особами, в тому числі Кабінетом міністрів України, жодним чином не впливає на правовідносини між позивачем та відповідачем щодо своєчасного виконання умов Договору в частині своєчасної оплати за поставлений природний газ.

Щодо заперечення відповідача проти ціни, за якою був придбаний природний газ за Договором, позивач звертає увагу суду на той факт, що дія Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758, зміни до якої були предметом розгляду в адміністративній справі № 826/9665/16, втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», яка набрала чинності з 01.11.2018 та діє до 01.05.2021.

В той же час, Договір між Позивачем та Відповідачем укладено 05.11.2018, тобто, після втрати чинності Постанови КМУ від 01.10.2015 № 758, а тому положення вказаної постанови КМУ не впливають на правовідносини між позивачем та відповідачем щодо виконання Договору, в тому числі на ціну природного газу, встановлену Договором, а тому посилання відповідача на Постанову КМУ від 01.10.2015 № 758 не стосуються предмета спору.

Також, позивач зазначив, що сам лише факт визнання протиправною та нечинною Постанови КМУ №17 не є достатньою підставою вважати нечинним пункт 5.1. Договору купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 №18-530-Н, яким встановлено ціну природного газу. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Тобто, постанова КМУ №17 втратила чинність 14.12.2021.

Заперечення відповідача

Відповідач проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві (вх.№32305/20 від 09.11.2020) Зокрема, зазначив, що не визнає суму основного боргу перед позивачем через оспорювання фактичних обсягів споживання, що визначені в актах приймання-передачі природного газу за договором купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 року №18-530-Н, що може бути обумовлена, зокрема, приведенням спожитих обсягів до стандартних умов, застосування Оператором ГРМ до споживачів, у яких відсутні лічильники газу норм споживання, визначених постановою Кабінету Міністрів України №619.

Вказав, що зважаючи на те, що протягом 2015-2020 рр. відповідач закуповував природний газ для потреб населення, в тому числі, для споживачів без газових лічильників виключно у АТ «НАК «Нафтогаз України», виникла різниця у вартості природного газу спожитого населенням за нормами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №619 від 08.06.1996 р. та вартістю природного газу, спожитого населенням за нормами, по яких не допускається заборгованість згідно постанови Кабінету Міністрів України №143 від 27.02.2019 року, відтак, наявна переплата перед позивачем.

Крім того, відповідач є виключно власником розподільчого рахунку, однак не є розпорядником такого рахунку та жодним чином не може вплинути на списання коштів, їх перерахування, а відтак, і спрямування цих коштів на оплату послуг позивача.

Також, відповідач заперечив проти ціни, за якою було придбано природний газ згідно Договору

У запереченні на відповідь на відзив (вх.№35063/20 від 08.12.2020) відповідач наголосив, що:

1) відносини між сторонами даного спору є триваючими з липня 2015 року, тому твердження позивача про безпідставність посилання відповідача на справу №914/1392/18 не відповідає дійсності;

2) у відповідача наявна переплата по Договору, оскільки:

- відносини між сторонами даного спору є триваючими з липня 2015 року

- посилання позивача на зворотну дію в часі нормативно-правового акта є не доречним, оскільки, постановою №143 було заборонено вчиняти певні дії у випадку, якщо їх ще не було вчинено, а вже вчинення таких дій до прийняття постанови, автоматично не визнає їх правомірними.

- визнання в судовому порядку постанов КМУ №237 та №203 незаконними та нечинними має наслідком підтвердження факту їх неправомірності та протиправності з моменту їх прийняття.

- ТОВ «Львівгаз збут» виконало Постанову №143 не нараховує та не обліковує заборгованість на особових рахунках побутових споживачів за природний газ, яка виникла у зв`язку з втратою чинності постанов КМУ від 29 квітня 2015 р. № 237 , від 23 березня 2016 р. № 203, при тому, що зі сторони позивача, Постанова №143 залишається не виконаною.

3) відповідач не має впливати на стан розрахунків по Договору, оскільки:

- на відповідача покладено спеціальний обов`язок з постачання природного газу населенню з визначенням ціни природного газу, контрагента (позивач) і порядку розрахунків.

- розрахунки по Договору відбувались в т.ч. за рахунок перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення.

4) відповідач не погоджується з ціною природного газу, придбаного в позивача.

- Постановою КМУ №315 «Про внесення змін до Постанови КМУ від 01.102015 року № 758» неправомірно встановлено ціну на природний газ, що був придбаний ТОВ "Львівгаз збут у АТ НАК Нафтогаз України в період з травня 2016 року по листопад 2018 року, а відносини між сторонами є триваючими.

- Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 року № 17 неправомірно змінено порядок визначення ціни природного газу на січень - липень 2020 року, чим фактично змінено ціну природного газу в період з січня 2020 по липень 2020 року.

5) Позивачу передбачена Державою компенсація витрат на створення резерву сумнівних боргів, в тому числі щодо погашення заборгованості нашим Товариством.

Обставини справи

05.11.2018 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Продавець), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (Покупець) укладено Договір № 18-530-Н купівлі-продажу природного газу (Договір), відповідно до п.1.1. якого Продавець зобов`язався передати покупцеві у 2018 році природний газ, а Покупець зобов`язався прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

На виконання умов Договору, Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 5 757 648 270,26 грн, що підтверджується долученими до позовної заяви Актами приймання-передачі природного газу від 30.11.2018 на суму 609688022,11 грн, від 31.12.2018 на суму 841660869,02 грн, від 31.01.2019 на суму 934114032,52 грн, від 28.02.2019 на суму 649034948,22 грн, від 31.03.2019 на суму 485143065,62 грн, від 30.04.2019 на суму 287423551,25 грн, від 31.05.2019 на суму 137544802,36 грн, від 30.06.2019 на суму 94423549,99 грн, від 31.07.2019 на суму 65451877,87 грн, від 31.08.2019 на суму 53030893,07 грн, від 30.09.2019 на суму 60928146,00 грн, від 31.10.2019 на суму 184850253,77 грн, від 30.11.2019 на суму 295405143,05 грн, від 31.12.2019 на суму 335523116,68 грн, від 31.01.2020 на суму 214732437,32 грн, від 29.02.2020 на суму 193135191,41 грн, від 31.03.2020 на суму 7107262,01 грн, від 30.04.2020 на суму 124519460,41 грн, від 31.05.2020 на суму 81683706,43 грн, від 30.06.2020 на суму 51434720,87 грн, від 31.07.2020 на суму 50813220,28 грн.

Як зазначив позивач у позовній заяві, відповідач своїх зобов`язань за Договором в частині оплати вартості поставленого природного газу повністю не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем 1 534 991 476,79 грн (один мільярд п`ятсот тридцять чотири мільйона дев`ятсот дев`яносто одна тисяча чотириста сімдесят шість гривень 79 копійок).

Відповідач доказів погашення заборгованості перед позивачем не подав.

Позиція суду

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобов`язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного між ними Договору № 18-530-Н купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Належне виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором щодо поставки позивачу природного газу на загальну суму 5757648 270,26 грн підтверджується долученими до матеріалів справи Актами приймання-передачі природного газу, які підписані та скріплені печатками обох сторін без зауважень. Акти приймання-передачі є первинними документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», містять відомості про господарську операцію та є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У свою чергу, відповідач всупереч взятим на себе зобов`язанням за Договором в частині оплати вартості поставленого природного газу повністю не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем 1 534 991 476,79 грн (один мільярд п`ятсот тридцять чотири мільйона дев`ятсот дев`яносто одна тисяча чотириста сімдесят шість гривень 79 копійок).

Пунктом 6.1 Договору визначено, що оплата за природний газ здійснюється відповідачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Таким чином, позовні вимоги в даній справі виникли на підставі невиконання відповідачем умов Договору, зокрема, в частині оплати за природний газ, поставлений відповідачу з жовтня 2019 по липень 2020, а тому посилання відповідача на інші договори купівлі-продажу природного газу, за якими природний газ постачався в інші періоди, є безпідставним, оскільки правовідносини за такими договорами не стосуються предмета спору.

Не заслуговують на увагу також заперечення відповідача проти ціни, за якою був придбаний природний газ за Договором, та посилання на Постанову КМУ від 01.10.2015 №758, зміни до якої були предметом розгляду в адміністративній справі № 826/9665/16, у зв`язку з втратою нею чинності на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», яка набрала чинності з 01.11.2018 та діє до 01.05.2021. Оскільки Договір між позивачем та відповідачем укладено 05.11.2018, тобто, після втрати чинності Постанови КМУ від 01.10.2015 № 758, а тому положення вказаної постанови КМУ не впливають на правовідносини між позивачем та відповідачем щодо виконання Договору, в тому числі на ціну природного газу, встановлену Договором.

Також, факт визнання протиправною та нечинною Постанови КМУ №17 не є достатньою підставою вважати нечинним пункт 5.1. Договору купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 №18-530-Н, яким встановлено ціну природного газу.

При укладенні Договору сторони досягли згоди з усіх його істотних умов, зокрема, і щодо ціни природного газу та порядку її формування, що не спростовано відповідачем. Доказів оскарження відповідачем укладеного Договору повністю або в певній частині та/чи визнання його недійсним повністю чи в частині суду не надано.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд звертає увагу відповідача, що він не позбавлений права та можливості за наявності обґрунтованих підстав звернутися з відповідним позовом до суду про відшкодування завданих йому збитків у зв`язку з скасуванням постанови КМУ від 24.01.2020 №17.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача у повному обсязі та стягнення з відповідача ,79 грн заборгованості за Договором №18-530-Н купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати

За звернення до суду з позовною заявою майнового характеру позивачем сплачено судовий збір у розмірі 735 700,00 грн, що підтверджується долученим до матеріалів справи платіжними дорученнями № від 28.09.2020.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 12, 20, 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (ідентифікаційний код в ; 79039, Львівська обл., місто Львів, вул.Шевченка Т., будинок 111А) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (ідентифікаційний код в ; 01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО, будинок 6) 1 534 991 476 грн (один мільярд п`ятсот тридцять чотири мільйони дев`ятсот дев`яносто одна тисяча чотириста сімдесят шість гривень 79 копійок) заборгованості за Договором № 18-530-Н купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 та 735 700,00 грн (сімсот тридцять п`ять тисяч сімсот гривень) судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено 21.01.2022.

Суддя Кидисюк Р.А.