ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" січня 2022 р. Справа № 924/1570/14

Господарський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Грамчука І.В. розглянувши отримані судом позовні матеріали у межах справи про банкрутство виробничого кооперативу Летичівський райагробуд смт. Летичів

За заявою виробничого кооперативу Летичівський райагробуд смт. Летичів в особі ліквідатора Чернецької А.А.

до Летичівської селищної Ради смт.Летичів Летичівського району Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача :

приватного підприємства Добробуд смт.Летичів Летичівського району

про визнання недійсним рішення десятої сесії Летичівської селищної ради XXIY скликання від 15.04.2004р. № 17

представники учасників справи :

від позивача: Чернецька А.А. арбітражний керуючий (ліквідатор)

від відповідача не з`явився

від третьої особи не з`явився

за участю: Нетребко О.М. - за довіреністю ГУ ДПС у Хмельницькій області

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Встановив: 29.07.2020р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява виробничого кооперативу Летичівський райагробуд смт. Летичів в особі ліквідатора Чернецької А.А. до Летичівської селищної Ради смт.Летичів Летичівського району Хмельницької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : приватного підприємства Добробуд смт.Летичів Летичівського району про визнання недійсним рішення десятої сесії Летичівської селищної ради XXIY скликання від 15.04.2004р. № 17 та поновлення права постійного користування виробничого кооперативу Летичівський райагробуд смт. Летичів на земельну ділянку у розмірі 4,64 га у постійне користування для виробничої діяльності, яка перебувала у постійному користуванні на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ХМ № 14 від 21.12.1993р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 14 в межах справи № 924/1570/14 про банкрутство виробничого кооперативу Летичівський райагробуд смт. Летичів.

У зверненнях до суду Летичівська селищна рада Хмельницької області просила розглянути справу за наявними у ній матеріалами без участі представників територіальної громади.

Згідно заяви постановою Господарського суду Хмельницької області від 16 березня 2015р. визнано банкрутом виробничий кооператив «Летичівський райагробуд» (31500, Хмельницька область, Летичівський район, смт. Летичів, вул. 50-річчя Жовтня, 90/1, (ідентифікаційний код 03587365), розпочато ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Чернецьку Аллу Анатоліївну (м. Хмельницький, вул. Соборна, 57, оф.1.11, Свідоцтво № 123 від 06.02.2013 року).

Згідно ч.1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор з дня свого призначення уповноважений вживати заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

В ході проведення ліквідаційної процедури ВК «Летичівський райагробуд», арбітражним керуючим було з`ясовано, що частина земельної ділянки, котра належить на праві постійного користування банкруту (де знаходиться майно підприємства, що перебуває у власності ВК «Летичівський райагробуд»), протиправно передана Приватному підприємству «Добробуд» () в оренду, а право постійного користування землею взагалі припинено.

На підтвердження незаконного вилучення активів у банкрута ліквідатор зазначила наступне : «Летичівський райагробуд» 17.10.1997 року згідно установчих зборів Протокол № 1 перейменований з Закрите акціонерне товариство «Летичівський райагробуд». 31.05.2005 року ЗАТ «Летичівський райагробуд» перейменовано у Виробничий кооператив «Летичівський райагробуд».

Відповідно до рішення Летичівської селищної Ради народних депутатів Летичівського району Хмельницької області XХV сесії від 21.09.1993 року № 7 позивачу передано земельну ділянку у розмірі 4,64 га у постійне користування для виробничої діяльності. На підставі вказаного рішення боржнику видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ХМ № 14 від 21.12.1993 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №14 (копія додається).

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» Хмельницькою обласною державною адміністрацією (лист від 10.12.2019 року № 99/68-26-6186(2019) надано згоду на відновлення меж земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні виробничого кооперативу «Летичівський райагробуд» згідно з вищевказаним державним актом на право постійного користування (копія додається).

Під час проведення кадастрової зйомки вказаної земельної ділянки було визначено, що її межі перетинаються із земельною ділянкою за кадастровим номером :11:003:0001 (що перебуває в оренді ПП «Добробуд») (копія листа додається).

Згідно ст. 23 Земельного кодексу України (в редакції, діючій на момент спірних відносин) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Враховуючи вищевказані законодавчі положення, а також наведені вище обставини ліквідатор стверджує, що позивач - Виробничий кооператив «Летичівський райагробуд» отримав у встановленому законом порядку право постійного користування земельною ділянкою, яке посвідчене належним документом (актом).

Проте, як стало відомо арбітражному керуючому, відповідно до надісланого запиту листом від 29.03.2018 року Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, згідно з рішенням Летичівської селищної ради від 15.04.2004 року № 17, повідомлено, що припинено ЗАТ «Летичівський райагробуд» право користування земельною ділянкою площею 1,2 га; визнано таким, що втратив чинність Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою № 14 від 21.12.1993 року, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 1,8719 га в смт. Летичів по вул. Бугська, надано в оренду ПП «Добробуд» земельну ділянку площею 1,8719 га. строком на 5 років з правом викупу для обслуговування виробничих приміщень в смт. Летичів по вул. Бугській та станом на дату подання позову значиться кадастровий номер :11:003:0001 земельної ділянки площею 1,8719 га, яка знаходиться в оренді ПП «Добробуд».

Пунктом 1 статті 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Право постійного землекористування може бути припинене лише з підстав, передбачених законодавством.

На переконання ліквідатора, з аналізу даної статті вбачається, що право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених законодавством України.

Вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою містить стаття 141 Земельного кодексу України, зокрема підставами припинення права користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати.

За змістом ст.ст. 142, 149 Земельного кодексу України право постійного користування землею припиняється в разі добровільної відмови від права постійного користування землекористувачем та у разі вилучення для суспільних та інших потреб за рішенням органів місцевого самоврядування у разі згоди землекористувача.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-РП/2005 у справі № 1- 7/2005 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення; положення пункту 6 Постанови Верховної Ради України "Про земельну реформу" від 18 грудня 1990 року № 563-ХII з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 року № 449 "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" встановлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Натомість відповідно до оскаржуваного рішення десятої сесії Летичівської селищної ради XXIY скликання від 15.04.2004 року № 7 його винесено на підставі клопотання ПП «Добробуд» та наданої ним технічній документації. Тоді як ДОБРОВІЛЬНОЇ ВІДМОВИ від права постійного користування на земельну ділянку площею 4,64 га виробничий кооператив «Летичівський райагробуд» не надавав.

Крім того, порядок вилучення земельних ділянок та система державних органів, які вправі їх вилучати, визначені ст.149 Земельного кодексу України, відповідно до якої земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Норми ст. 149 Земельного кодексу України передбачають, що вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. У разі незгоди землекористувача з вилученням земельної ділянки питання вирішується в судовому порядку.

Підстави для примусового припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку при наявності умов передбачених ст. 143 ЗК України.

Більш того, порядок оформлення та видачі державних актів регулювався Інструкцією "Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі", затвердженою наказом Держкомзему № 43 від 04.05.1999 року.

Так, вказаною Інструкцією передбачено, що у випадку припинення права власності чи користування земельною ділянкою документ, який посвідчує це право, повертається до архіву державного органу земельних ресурсів, де зберігається другий примірник цього документа (п. 3.10 Інструкції).

Оригінал Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ХМ № 14 від 21.12.1993 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №14 не переданий до архіву державного органу земельних ресурсів та знаходиться в арбітражного керуючого Чернецької А.А. - ліквідатора у справі про банкрутство вказаного підприємства.

По-друге, щодо недійсності договору оренди укладеного з ІШ «Добробуд» необхідно зазначити наступне: підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України або за результатами аукціону.

Згідно з ст.152 Земельного кодексу України одним із способів захисту прав на земельні ділянки є визнання угоди недійсною.

Розглядаючи спір про визнання недійсним договору, необхідно дослідити всі обставини, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною, оскільки недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі невідповідність волі та волевиявлення.

Відповідно до п.3.4.9 Рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 02.02.2010р. № 04-06/15 "Про практику застосування господарськими судами земельного законодавства" для правильного вирішення спору про визнання недійсним договору суттєве значення має з`ясування правового режиму спірної земельної ділянки та дотримання сторонами порядку її передачі в оренду відповідно до вимог статей 84, 118, 123, 124 Земельного кодексу України з урахуванням необхідності, у певних випадках, дотримання порядку її вилучення. У вирішенні спорів відповідної категорії необхідно з`ясувати наявність на момент укладення спірного договору оренди рішення органу виконавчої влади про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки, оскільки його відсутність суперечить вимогам пункту 5 частини 4 статті 15 Закону України "Про оренду землі" та пункту 3 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року № 677.

Згідно з ст.15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відповідно до ч. 2 ст.15 Закону України "Про оренду землі" відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6,11,17,19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Невід`ємною частиною договору оренди є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об`єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року N 43 (яка діяла під час укладення договору оренди), розробку технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою здійснюють суб`єкти господарювання, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт, або територіальні органи земельних ресурсів.

Додатково ліквідатор звертає увагу суду, що на момент її звернення до суду межі земельної ділянки в натурі не винесені.

Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 34 статті 26, п.2 статті 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання надання земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Враховуючи вищевикладене, ліквідатор дійшла висновку, що жодних підстав припинення права постійного користування Виробничого кооперативу «Летичівський райагробуд» земельною ділянкою площею 4,64 га, розташованою на території Летичівської селищної ради не було, а відповідно незаконним є рішення десятої сесії Летичівської селищної ради XXIY скликання від 15.04.2004 року в повному обсязі, в тому числі що стосується надання в оренду ПП «Добробуд» в оренду земельної ділянки площею 1,8719 га.

Згідно cт. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно cт. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.

Отже, зазначений спір має розглядатися в межах справи № 924/1570/14 про банкрутство виробничого кооперативу «Летичівський райагробуд» смт. Летичів в господарському суді Хмельницької області.

Керуючись вищенаведеним та відповідно ст.ст. 7, 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор просила суд визнати недійсним рішення десятої сесії Летичівської селищної ради XXIY скликання від 15.04.2004 року № 17, а також поновити право постійного користування Виробничого кооперативу «Летичівський райагробуд» на земельну ділянку у розмірі 4,64 га у постійне користування для виробничої діяльності, яка перебувала у постійному користуванні на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ХМ №14 від 21.12.1993 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 14.

В якості додатків до заяви арбітражним керуючим долучено копію рішення десятої сесії Летичівської селищної ради XXIY скликання від 15.04.2004 року №17 ; копію Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ХМ №14 від 21.12.1993 року. ; інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 29.03.2018 року; копія листа Хмельницької обласної державної адміністрації від 10.12.2019 року № 99/68-26-6186(2019); копію листа ПП «Земельно-юридичний центр» вих. № 20/82 від 23.06.2020р. щодо проведеної кадастрової зйомки, а також докази направлення позовної заяви з додатками іншим сторонам.

В межах підготовчого провадження представник позивача подала клопотання про витребування доказів у відповідності до ст.81 ГПК України. В обгрунтування клопотання зазначає, що на даний час процедура ліквідації знаходиться на етапі повернення активів банкрута до ліквідаційної маси шляхом розгляду спору в суді про визнання недійсним рішення десятої сесії Летичівської селищної ради ХХІY скликання від 15.04.2004р. № 17 та поновлення права постійного користування виробничого кооперативу "Летичівський райагробуд" на земельну ділянку у розмірі 4,64 га.

З метою, доведення незаконного вибуття зазначеної земельної ділянки виникла необхідність надання правової оцінки доказам які відсутні у ліквідатора. На переконання арбітражного керуючого до таких доказів належить рішення про передачу вилученої земельної ділянки розміром 4,64 га до земель запасу ; рішення про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки розміром 1,8719 га. в смт. Летичів по вул. Бугська; договір оренди з додатками: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об`єкта оренди.

З метою отримання зазначених документів, арбітражним керуючим 15.01.2021р. на адресу архівного відділу Летичівської РДА направлено запит № 4.

Листом № 2/01-28 від 20.01.2021р. архівний відділ Летичівської РДА повідомив що план або схема земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі до архівного відділу на зберігання не передавалися.

Також у відповіді зазначено, що у зв`язку із великим обсягом пошуку документів, запитувачу слід конкретизувати число, місяць, рік та номер рішень необхідних для надання, зокрема щодо рішення про передачу вилученої земельної ділянки розміром 4,64 га до земель запасу та рішення про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки розміром 1,8719 га. в смт. Летичів по вул. Бугська.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення поданого клопотання в порядку ст. 81 ГПК України.

В отриманій судом інформації з архівного відділу Хмельницької райдержадміністрації (вх. № 05-22/5105/21 від 11.06.2021р.) начальник відділу Загородня Г. повідомила суд про неможливість виконання вимог суду через відсутність хронологічних рамок запитуваної інформації, а також відповідної електронної бази. З відмічених причин головним спеціалістом архівного відділу Хмельницької райдержадміністрації (відділене робоче місце смт.Летичів) переглянуто архівні справи лише за 2004р.

З огляду на відзначене, судом встановлено хронологічні рамки запитуваної інформації протягом 2005-2010р.

Оскільки повністю витребувана інформація до суду не надійшла, за відсутності повноважних представників усіх учасників справи, беручи до уваги визначені ст. 177 ГПК України завдання підготовчого провадження, відсутність можливості розглянути у цьому підготовчому засіданні питання, визначені ст. 182 ГПК України, суд уповноважив на отримання запитуваної інформації ліквідатора виробничого кооперативу Летичівський райагробуд смт. Летичів арбітражного керуючого Чернецьку А.А.

Разом з тим рішенням сорокової сесії Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області Y скликання від 30 березня 2010р. № 19 «Про розгляд клопотання СЗАТ «Летичівський райагробуд», розглянувши клопотання СЗАТ «Летичівський райагробуд» про повернення земельної ділянки для використання виробничої діяльності», керуючись ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельним кодексом України, сесія селищної ради вирішила в зв`язку з закінченням терміну договору оренди ПП «Добробут» на земельну ділянку площею 1,2 га., що розташована в смт. Летичів, вул. Бугська,2 вважати, що дана площа земельної ділянки перебуває в користуванні СЗАТ «Летичівський райагробуд».

Окрім того цим же рішенням зобов`язано СЗАТ «Летичівський райагробуд» виготовити технічну документацію, що посвідчує право користування земельною ділянкою у відповідності до вимог чинного законодавства. Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію з питань землекористування, будівництва та архітектури (Кацалап І.І.) та землевпорядника селищної ради Самойлову О.Г.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження порушення земельних прав боржника на час винесення рішення по суті спору в задоволенні заяви виробничого кооперативу Летичівський райагробуд смт. Летичів в особі ліквідатора Чернецької А.А. до Летичівської селищної Ради смт.Летичів Летичівського району Хмельницької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного підприємства Добробуд смт.Летичів Летичівського району про визнання недійсним рішення десятої сесії Летичівської селищної ради XXIY скликання від 15.04.2004р. № 17 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви виробничого кооперативу Летичівський райагробуд смт. Летичів в особі ліквідатора Чернецької А.А. до Летичівської селищної Ради смт.Летичів Летичівського району Хмельницької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного підприємства Добробуд смт.Летичів Летичівського району про визнання недійсним рішення десятої сесії Летичівської селищної ради XXIY скликання від 15.04.2004р. № 17 - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 27.01.2022 р.

Суддя І.В. Грамчук

Віддрук. 5 прим.:

1 - до справи;

2-3 - позивачу (31500, Хмельницька обл., Летичівський р-н, смт. Летичів, вул. 50-річчя Жовтян, буд. 90/1; 290001, м. Хмельницький, вул. Соборна, буд. 57, оф. 111);

4 - відповідачу (31500, Хмельницька обл., Летичівський р-н, смт. Летичів, вул. Соборона, буд. 16);

5 - третій особі (31500, Хмельницька обл., Летичівський р-н, смт. Летичів, вул. Бугська)