ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" січня 2022 р. м. Київ

Справа № 911/79/22

Суддя Господарського суду Київської області А.Р. Ейвазова, розглянувши матеріали за позовом заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеобуд» про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеобуд» (далі «ТОВ «Зеобуд») та просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженням майном шляхом:

- скасування рішень про державну реєстрацію права приватної власності ТОВ «Зеобуд» на земельні ділянки з одночасним припинення відповідного права приватної власності, а саме:

- №57193530 від 19.03.2021 щодо земельної ділянки площею 20 га з кадастровим номером :11:002:5001;

- №57193570 від 19.03.2021 щодо земельної ділянки площею 19,2102га з кадастровим номером :11:002:5002;

- №57192665 від 19.03.2021 щодо земельної ділянки площею 2,4558га з кадастровим номером :10:006:5013;

- №57192564 від 19.03.2021 щодо земельної ділянки площею 7га з кадастровим номером :10:006:5014;

- повернення на користь держави в особі Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області з незаконного володіння ТОВ «Зеобуд» земельних ділянок:

- площею 20 га з кадастровим номером :11:002:5001;

- площею 19,2102га з кадастровим номером :11:002:5002;

- площею 2,4558га з кадастровим номером :10:006:5013;

- площею 7га з кадастровим номером :10:006:5014.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на реєстрацію прав на відповідні земельні ділянки з порушенням земельного та лісового господарства, а саме:

- передачу спірних земельних ділянок, які відносяться до земель лісогосподарського призначення та перебувають у постійному користуванні спеціалізованого лісогосподарського підприємства Комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство», без надання згоди на їх вилучення користувачем або відмови від неї;

- рішення про вилучення спірних земельних ділянок компетентним органом Кабінетом Міністрів України не приймалось;

- право зареєстровано без затвердження документації із землеустрою щодо їх відведення та без погодження зміни цільового призначення.

Мотивуючи звернення з даним позовом в інтересах держави, прокурор посилається на бездіяльність уповноваженого органу Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області.

Зазначена заява подана без дотримання вимог чинного на момент її подачі законодавства та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги; похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Як визначено п.1 ч.2 ст.173 ГПК України, суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача.

Звертаючись з даною позовною заявою, прокурор об`єднав в одній позовній заяві декілька вимог до одного й того самого позивача. При цьому, частина відповідних вимог пов`язана між собою підставою виникнення та поданими доказами, а частина не пов`язана підставою виникнення та усіма поданими доказами з іншими вимогами.

Так, вимога про скасування рішення №57193530 від 19.03.2021 про державну реєстрацію права приватної власності ТОВ «Зеобуд» на земельну ділянку площею 20 га з кадастровим номером :11:002:5001 та вимога про витребування та повернення такої земельної ділянки відносяться між собою як основна та похідна вимоги. Окрім того, такі вимоги можна вважати пов`язаними з вимогами про скасування рішення №57193570 від 19.03.2021 про державну реєстрацію права приватної власності ТОВ «Зеобуд» на земельну ділянку площею 19,2101 га з кадастровим номером :11:002:5002 та вимогою про витребування та повернення відповідної земельної ділянки. Так, з тексту позовної заяви вбачається, що відповідні земельні ділянки утворені при поділі однієї земельної ділянки площею 39,2101га з кадастровим номером :11:002:0001. Відповідні вимоги пов`язані і поданими доказами (перша група вимог).

Однак, вищевказані вимоги не є пов`язаними з іншими вимогами, яі в свою чергу є пов`язаними між собою і задоволення відповідних вимог або відмова у їх задоволенні не є беззаперечною підставою для відмови або задоволення інших заявлених у цьому позові вимог.

Поряд з цим, інші вимоги, заявлені у позовній заяві, пов`язані між собою як поданими доказами, так і підставою виникнення (друга група вимог). Так, вимога про скасування рішення №57192665 від 19.03.2021 про державну реєстрацію права приватної власності ТОВ «Зеобуд» на земельну ділянку площею 2,4558 га з кадастровим номером :10:006:5013 та вимога про витребування та повернення такої земельної ділянки відносяться між собою як основна та похідна вимоги. Відповідні вимоги можна вважати пов`язаними з вимогами про скасування рішення №57192564 від 19.03.2021 про державну реєстрацію права приватної власності ТОВ «Зеобуд» на земельну ділянку площею 7га з кадастровим номером :10:006:5014 та вимогою про витребування та повернення відповідної земельної ділянки, які в свою чергу також відносяться одна до одної як основна та похідна. Як посилається прокурор у відповідному позові, земельні ділянки з кадастровими номерами :10:006:5014, :10:006:5013 є частинами земельної ділянки з кадастровим номером 322248400:10:006:0012, яка поділена.

При цьому, перша група пов`язаних між собою вимог, не є пов`язаною з іншою вищевказаною групою пов`язаних вимог; такі вимоги лише є однорідними.

Так, підставою виникнення першої групи вимог є порушення, допущені при передачі у власність та реєстрації відповідного права на земельну ділянку №:11:002:0001, а другої групи вимог - відповідні порушення, що допущені при передачі та реєстрації прав на земельну ділянку №322248400:10:006:0012. Розгляд вимог першої групи не вимагає дослідження частини доказів, які надані для доведення вимог другої групи. Зокрема, вимоги щодо земельної ділянки №:11:002:0001 не підтверджуються державним актом серії ЯЖ№9836126, відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельних ділянок №№322484400:10:006:5014, :10:006:5013 (утворених у зв`язку з розподілом іншої земельної ділянки 322248400:10:006:0012), заявою про розподіл, зареєстрованою 24.02.2021 №729, договорами купівлі-продажу від 19.03.2021 №№290,289 тощо, дослідження яких фактично має значення лише для розгляду вимог щодо земельної ділянки 322248400;10:006:0012, що у подальшому розділена на земельні ділянки :10:006:5014, :10:006:5013. Отже, для підтвердження кожної з відповідних груп вимог надані докази, які не є повністю тотожними з доказами, поданими на підтвердження вимог, іншої групи, тому відповідні вимоги не є пов`язаними між собою усіма поданим доказами.

Разом з тим, ч.2 ст.173 ГПК України визначає право суду об`єднати вимоги у випадках певного збігу осіб у таких справах, однак, з урахуванням положень ч.1 ст.173 ГПК України, відповідно до якої підставою об`єднання є пов`язаність між собою вимог підставою виникнення або поданими доказами, а також заявлення основних та похідних вимог.

Між тим, у даному випадку відсутні відповідні умови для об`єднання усіх заявлених вимог. Такі умови наявні лише для об`єднання вимог у вищевказані дві групи. Сумісний розгляд заявлених вимог суттєво утруднить вирішення спору, оскільки для розгляду таких вимог суду необхідно встановити для кожної групи вимоги, у якій вже об`єднані вимоги основні та похідні, а також пов`язані, окремих юридичних фактів.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.5 ст. 174, ст.ст. 234-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

повернути позовну заяву та додані до неї документи заступнику керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти з дня її складання в порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Суддя А.Р. Ейвазова