ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

17.01.2022м. СумиСправа № 920/34/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Агрогіос, (вх №137 від 13.01.2022) про забезпечення позову у справі №920/34/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрогіос (вул.Велика Кільцева, буд. 5, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08129;

код ЄДРПОУ 43775894);

до відповідачів: 1)Національної академії аграрних наук України (вул.Омеляновича-Павленка Михайла, буд. 9, м. Київ, 01010;

);

2)Державне підприємство Дослідне господарство Агрофірма Надія Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (вул. Соборна, буд.63, с. Перехрестівка, Роменський район, Сумська область, 42073;

);

про зобов`язання усунути перешкоди при виконанні умов договору

УСТАНОВИВ:

11.01.2022 позивач звернувся з позовом, відповідно до якого просить зобов`язати Державне підприємство Дослідне господарство Агрофірма Надія Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України та Національну академію аграрних наук України усунути перешкоди при виконанні Товариством з обмеженою відповідальністю Агрогіос умов договору поставки №01-0005 від 05.05.2021 року шляхом надання вільного доступу до земельних ділянок, які знаходяться за адресою: Сумська область, Роменський район, село Перехрестівка, з переліком, зазначеним у п. 1 прохальної частини позовної заяви. А також позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати у справі.

13.01.2022 позивач звернувся з заявою від 12.01.2022 № б/н про забезпечення позову у справі №920/34/22 (вх №137 від 13.01.2022), відповідно до якої просить задовольнити заяву про забезпечення позову та вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання Національної академії аграрних наук України () та Державного підприємства «Дослідне господарство Агрофірма «Надія» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» () надати доступ представникам ТОВ Агрогіос () до місць збирання врожаю кукурудзи 2021 року та не здійснювати будь-яким особам будь-які перешкоди представникам ТОВ Агрогіос () при виконанні умов договору поставки №01-0005 від 05.05.2021, та похідних від нього договорів, в тому числі, але не виключно, договору про надання допоміжних сільськогосподарських послуг №10/05 від 10.05.2021 року, які укладені для забезпечення виконання умов договору поставки №01-0005 від 05.05.2021 року, - до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Ухвалою від 14.01.2022 у справі №920/34/22 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/34/22 в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 16.02.2022.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрогіос» та ДП ДГ АФ «Надія» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» було укладено договір поставки №01-0005 від 05.05.2021. Відповідно до пункту 1.1. зазначеного договору постачальник зобов`язувався поставити, а покупець - прийняти і оплатити сільськогосподарську продукцію, а саме кукурудзу врожаю 2021 року, загальною площею 968,82 га, іменований надалі - Товар, в порядку та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 1.2. договору поставки №01-0005 від 05.05.2021, було встановлено, що місцезнаходженням товару є земельні ділянки, які знаходяться за адресою: Сумська обл., Роменський р-н, село Перехрестівка з відповідним переліком. Також сторонами 10.05.2021 було укладено договір про надання допоміжних сільськогосподарських послуг №10/5. На думку позивача, встановлення відповідачами блокпостів з найманої охорони уздовж периметру земельних ділянок, блокування та неможливість в`їзду та виїзду сільськогосподарської техніки позивача на земельні ділянки, визначені п. 1.2. договору поставки №01-0005 від 05.05.2021, є вчиненням перешкод з боку відповідачів у виконанні умов договору поставки. Крім того, заявник зазначає, що відповідачі фактично на свій власний розсуд без відповідних дозвільних документів та правовстановлючих документів умисно своїми діями перешкоджають позивачу у виконанні умов договору поставки №01-0005 від 05.05.2021, незважаючи на те, що врожай кукурудзи 2021 року посіяний за рахунок насіння кукурудзи, яке було надано позивачем другому відповідачу з зобов`язанням останнього виростити врожай кукурудзи 2021 року та передати позивачу.

Враховуючи те, що, на думку позивача, є ознаки противоправності вчинюваних дій з боку відповідачів виникає необхідність в забезпечені позову шляхом заборони будь-яким особам, крім представників ТОВ Агрогіос, вчиняти дії щодо збирання врожаю кукурудзи 2021 року, загальною площею 968,82 га, а також шляхом заборони вчиняти дії щодо знищення врожаю кукурудзи 2021 року шляхом переорювання чи іншого механічного пошкодження щодо земельних ділянок, які знаходяться за адресою: Сумська обл., Роменський р-н, село Перехрестівка, з метою захисту прав та законних інтересів позивача, так як невиконання умов договору відповідачами та вчинення умисних перешкод для позивача будуть вчинені з явними (очевидними) порушеннями законодавства, та вкрай негативними наслідками для позивача, що є достатньою підставою для забезпечення позову відповідно до пункту 2, 4 частини першої статті 137 ГПК України. Саме тому невжиття судом заходів забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду, унеможливить ефективний захист інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки у випадку задоволення позовних вимог позивач буде змушений звертатися до суду із витребуванням із незаконного чужого володіння належного заявнику товару, скасування договорів відчуження, а також про можливе скасування наступних договорів купівлі-продажу, підставою вчинення яких буде попереднє незаконне відчуження.

Згідно з частинами першою та другою статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.01.2020 у справі №922/2163/17).

Суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову наведеним вимогам не відповідає. Жодного належного доказу в обґрунтування фактів, викладених у заяві про забезпечення позову, позивачем подано не було.

Частиною 11 ст. 137 ГПК України встановлено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Позивач звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зобов`язання Національної академії аграрних наук України () та Державного підприємства «Дослідне господарство Агрофірма «Надія» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» () надати доступ представникам ТОВ Агрогіос () до місць збирання врожаю кукурудзи 2021 року та не здійснювати будь- яким особам будь-які перешкоди представникам ТОВ Агрогіос () при виконанні умов договору поставки №01-0005 від 05.05.2021, та похідних від нього договорів, в тому числі, але не виключно, договору про надання допоміжних сільськогосподарських послуг №10/05 від 10.05.2021 року, які укладені для забезпечення виконання умов договору поставки №01-0005 від 05.05.2021 року, - до набрання законної сили судовим рішенням у справі. Однак, суд дійшов висновку, що вжиття зазначених заходів забезпечення позову за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог, викладених в п. 1 прохальної частини позову, а саме: «зобов`язати Державне підприємство Дослідне господарство Агрофірма Надія Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України та Національну академію аграрних наук України усунути перешкоди при виконанні Товариством з обмеженою відповідальністю Агрогіос умов договору поставки №01-0005 від 05.05.2021 року шляхом надання вільного доступу до земельних ділянок, які знаходяться за відповідною адресою», що суперечить вимогам норми ч. 11 ст. 137 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що саме на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами неможливість в подальшому виконання рішення суду саме внаслідок дій або бездіяльності відповідача, тобто наявності у нього наміру ухилитися від виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши матеріали справи та подану позивачем заяву, судом встановлено, що дана заява містить самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення у разі задоволення позову, без долучення відповідних доказів.

Крім того, суд відхиляє доводи позивача, викладені у заяві про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки останні стосуються питання обґрунтованості заявлених ним позовних вимог і є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішуються судом під час розгляду зазначеної заяви.

Таким чином, суд відмовляє позивачу в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки заходи забезпечення позову, які позивач просить застосувати до відповідачів, є необґрунтованими та тотожними позовним вимогам.

Керуючись статтями 136-140, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Відмовити у задоволенні заяви позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Агрогіос (вх №137 від 13.01.2022), про забезпечення позову у справі №920/34/22.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи відповідно до вимог частин 6-7 статті 6 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 17.01.2022 та може бути оскаржена в апеляційному порядку у порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частин 6-7 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку. Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Інформацію у справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://su.arbitr.gov.ua/sud5021/.

Господарський суд Сумської області, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, наголошує на необхідності дотримання учасниками процесу, які прибувають до суду, заходів карантинного режиму, у тому числі й щодо використання засобів індивідуального захисту.

Суддя В.Л. Котельницька