ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21 січня 2022 рокуСправа № 912/106/22

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Тимошевська В.В., розглянувши заяву Приватного підприємства "Тамм - Торг" (25009, м. Кропивницький, вул. Академіка Тамма, 7-Б, ідентифікаційний код 33213099) про видачу судового наказу в порядку наказного провадження,

ВСТАНОВИВ:

18.01.2022 на адресу господарського суду надійшла заява Приватного підприємства "Тамм - Торг" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи ОСОБА_1 41 600,00 грн заборгованості з орендної плати, з покладенням на боржника витрат по сплаті судового збору.

Подана заява обґрунтована неналежним виконанням Фізичною особою-підприємцем Жигальцевим Ігорем Ігоровичем умов Договору суборенди нежитлового приміщення (частини нежитлового приміщення) № 4/ПР від 01.01.2020 в частині невиконання зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, в зв`язку з чим, перед заявником утворилася заборгованість у загальному розмірі 41 600,00 грн.

Частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Положеннями статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці (ч.ч. 2, 3 ст. 147 ГПК України).

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу в якості боржника визначено фізичну особу Жигальцева Ігоря Ігоровича, який на даний час не є фізичною особою-підприємцем.

Слід зазначити, що згідно приписів ст. 51 Цивільного кодексу України, до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Жигальцевим І.І. здійснено 14.07.2020, про що вчинено відповідний запис в реєстрі № 2012183.

У поданій заяві про видачу судового наказу ПП "Тамм-Торг", посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №127/23144/18, зазначає, що правовідносини заявника та боржника виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у боржника з втратою його статусу як фізичної особи-підприємця не припинились.

Однак, вказані посилання заявника не беруться судом до уваги з огляду на наступне.

З 15.12.2017 господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 р. у справі № 338/180/17.

Проте, необхідно враховувати, що справа №127/23144/18, на яку посилається заявник, розглядалась судами в порядку позовного, а не наказного провадження.

Разом з тим, ч. 2 ст. 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

При цьому, як зазначалося вище, заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути лише юридичні особи та фізичні особи-підприємці (ч. 3 ст. 147 ГПК України).

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

При зверненні із заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника фізичну особу, заявником не взято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно по відношенню до юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та що наказне провадження має чіткі формальні межі, а припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до даних правовідносин процедури наказного провадження.

Визначаючись із подальшими заходами для захисту своїх прав, заявнику варто врахувати викладену правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №127/23144/18 у взаємозв`язку із сутністю правовідносин, що існували як під час здійснення боржником підприємницької діяльності, так і після припинення у боржника статусу підприємця, та звернутися до суду в межах відповідної форми позовного провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи що Приватне підприємство "Тамм - Торг" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості у сумі 41 600,00 грн за договором суборенди нежитлового приміщення (частини нежитлового приміщення) № 4/ПР від 01.01.2020, який припинив свою підприємницьку діяльність, заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, а відтак, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

За приписами ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Керуючись статтями 148, 152, 153, 154 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству "Тамм - Торг" у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості у сумі 41 600,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити Приватному підприємству "Тамм - Торг" за адресою: 25009, м. Кропивницький, вул. Академіка Тамма, 7-Б та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя В.В.Тимошевська