ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2022 р. Справа№ 911/1769/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Білик І.П. за довіреністю;

від відповідача: Оліфер Т.С. за ордером;

від третьої особи: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

на рішення Господарського суду Київської області від 12.10.2021 (повний текст складено 26.10.2021)

у справі №911/1769/21 (суддя Антонова В.М.)

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватмір - 1"

за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про стягнення 352489,47 грн,

УСТАНОВИВ:

У червні 2021 року Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватмір - 1" (далі - відповідач) про стягнення 352 489,47 грн, у тому числі: 299 607,54 грн основного боргу, 27 388,17 грн пені, 6 165,48 грн - 3% річних та 19 328,28 грн - інфляційних втрат коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.12.2009 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (перейменоване на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях) (далі - третя особа, РВ ФДМУ), позивачем та відповідачем було укладено договір оренди №02.1.2-24-201/955 нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до якого відповідачу було надано в оренду приміщення у Міжнародному аеропорту "Бориспіль" для розміщення пункту громадського харчування, балансоутримувачем якого є позивач і відповідач зобов`язаний був сплачувати орендну плату в пропорції 70% х 30% до Державного бюджету та балансоутримувачу. Однак, відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором, у зв`язку із чим за період з лютого 2020 року по квітень 2021 року утворився борг в сумі 299 607,54 грн, на який позивачем нараховані пеня, 3% річних та інфляційні втрати коштів.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що з 12.03.2020 на всій території України було встановлено карантин і робота їдалень у орендованих приміщеннях була припинена, про що повідомлено орендодавця і позивача, крім того, отримано сертифікат ТПП України від 09.06.2020 про форс-мажорні обставини; постановою Кабінету Міністрів України №611 від 15.06.2020 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" (надалі - Постанова КМУ №611) встановлено, що нарахування орендної плати за договором повинно здійснюватись в розмірі 25% і відповідачем сплата орендної плати здійснювалась у вказаному розмірі; РВ ФМДУ також прийняло рішення про нарахування орендної плати в розмірі 25% і роз`яснило, що внесення змін до договору оренди не вимагається, однак позивач не виконав це рішення орендодавця, не скоригував виставлені рахунки і продовжує нараховувати орендну плату у повному обсязі; до функцій позивача не входить питання регулювання договірних відносин та орендної плати. Також повідомив, що на момент подання відзиву сума поштових витрат становить 214,80 грн, а остаточний розрахунок витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, буде наданий додатково.

Третя особа у письмових поясненнях повідомила, що Постановою КМУ №611 визначено перелік орендарів, яким нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 25%, а тому третьою особою прийнято наказ від 26.10.2020 №673, яким вирішено здійснювати відповідачу нарахування орендної плати в розмірі 25% з дати встановлення карантину і станом на 27.07.2021 заборгованість відсутня.

Рішенням Господарського суду Київської області від 12 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

З Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватмір - 1" стягнуто на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" 7879,59 грн основного боргу, 4836,19 грн пені, 1175,62 грн - 3 % річних, 1274,14 грн втрат коштів від інфляції та 227,48 грн судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні 291727,95 грн основного боргу, 22551,98 грн пені, 4989,86 грн - 3% річних, 18054,14 грн інфляційних нарахувань на суму грошового боргу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити ці вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки згідно правових позицій Верховного Суду України (постанови від 18.03.2015 у справі №3-19гс15, від 29.03.2017 у справі №916/1689/15) та Верховного Суду (постанова від 15.02.2018 у справі №916/1578/15-г) чинним законодавством, яке регулює відносини оренди майнових комплексів державних підприємств, не передбачено положень про зміну розмірів орендної плати за користування орендованим майном саме з моменту прийняття законодавцем таких змін, а надається право стороні правовідносин у подальшому ініціювати внесення відповідних змін до договору і до моменту внесення змін до договору, в тому числі за рішенням суду, орендар зобов`язаний сплачувати оренду плату в розмірі, передбаченому чинним договором оренди; ані Постанова КМУ №611, ані Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, затверджений Постановою КМУ від 03.06.2020 №483, не можуть змінювати або встановлювати інший, ніж визначений Законом, порядок внесення змін до господарських договорів; Постановою КМУ №611 не визначено окремого порядку щодо звільнення орендарів від орендної плати та/або нарахування орендної плати у розмірі 50 відсотків суми нарахованої орендної плати, а тому мають застосовуватись загальні положення щодо зміни істотних умов договору, визначені Законом: розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін договору, позивача і Міністерства інфраструктури України з обов`язковим укладанням письмового договору.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що застосування положень Постанови КМУ №611 не потребують внесення змін до договору в частині розміру орендної плати, що підтверджується правовими позиціями Верховного Суду (постанова у справі №911/3067/20; орендодавець (РВ ФМДУ) у своїх поясненнях вказав на нарахування орендної плати у розмірі 25% та відсутність заборгованості зі сплати орендної плати. Також відповідач вказав, що очікує понести судові витрати в розмірі 15138,00 грн (15000 грн на правову допомогу та 138 грн поштові витрати), докази яких будуть подані суду у встановленому порядку.

Третя особа подала письмові пояснення, у яких вказала, що наказом від 26.10.2020 №673 відповідачу встановлено нарахування орендної плати у розмірі 50 відсотків і станом на 16.12.2021 заборгованість відсутня.

Позивачем подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу, у якій він дублює доводи, викладені у апеляційній скарзі (щодо зміни розміру орендної плати шляхом внесення змін до договору). Також заперечує проти заявлених вимог відповідача про стягнення 15000 грн витрат на правничу допомогу, вказуючи, що позиція відповідача була сформована ще до пред`явлення позовної заяви, відповідачем не долучено копії договору про надання правової допомоги, адвокат приймав участь у справі формально,

Неявка у судове засідання представника третьої особи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Представник позивача (апелянта) у судовому засіданні підтримала доводи, викладені у апеляційній скарзі, просила її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 31.12.2009 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області, як орендодавцем, Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", як балансоутримувачем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ватмір - 1", як орендарем, було укладено договір оренди № 02.1.2-24-201/955 нерухомого майна, що належить до державної власності (далі - договір).

У відповідності до договору (з врахуванням додаткових угод №-6) орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - приміщення №№ 61,62,65,66 на першому поверсі будівлі надземних перонних бригад (інв. № 47468), загальною площею 64,30 кв.м та приміщення № 1-14 в будівлі "Модуль із збірних "сандвіч панелів" (інв. № 47462), загальною площею 225,50 кв.м (далі - Майно), що розтащоване за адресою: 08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт "Бориспіль", та обліковується на балансі Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 28.02.2017 року і становить за незалежною оцінкою - 9 025 253,00 (дев`ять мільйонів двадцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят три) гривні. 00 копійок без врахування ПДВ в тому числі:

- приміщення №№ 61, 62, 65, 66 на першому поверсі будівлі надземних перонних бригад (інв. № 47468), загальною площею 64,3 кв. м - 2 430 208,00 грн;

- приміщення № 1 -14 в будівлі "Модуль із збірних "сандвіч панелів" (інв. № 47462), загальною площею 225,5 кв. .м - 6 595 045,00 грн.

Майно передається в оренду для розміщення пункту громадського харчування (п.1.4 Договору).

Згідно п. 2.1 Договору, Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та Акту передачі - приймання Майна. Акт передачі - приймання підписують Балансоутримувач та Орендар.

У відповідності до п. 2.2 Договору, передача Майна в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на Майно. Власником Майна залишається держава, а Орендар користується ним протягом строку оренди.

Відповідно до п. 3.2 Договору, Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) (далі - Методика) і становить, без ПДВ, за перший (базовий) місяць оренди лютий 2017 р. - 45 126,27 (сорок п`ять тисяч сто двадцять шість) гривень 27 копійок, без врахування ПДВ, згідно з розрахунком орендної плати, який додається.

Як передбачено п. 3.3 договору, орендна плата за перший місяць фактичного користування Майном визначається шляхом корегування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період до початку фактичного використання Майна (дати підписання Акту передачі - приймання Майна).

Пунктом 3.4 договору сторонами погоджено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Якщо індекс інфляції за поточний місяць складає менше 100%, то орендна плата визначається нарівні орендної плати за попередній місяць. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

У відповідності до п. 3.5 договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, згідно з рахунком-фактурою, який надає орендарю Балансоутримувач.

Згідно п. 3.7 договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.5 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України, з нарахуванням пені в розмірі подвійної ставки НБУ від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до п.п. 5.2, 5.4 договору, орендар зобов`язується, зокрема, своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату. З 10 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії Балансоутримувача рахунок та Акт приймання - здачі виконаних послуг. Сплата рахунку здійснюється Орендарем до 15 числа того ж місяця. Підписаний Акт приймання - здачі виконаних послуг Орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію Балансоутримувача протягом 5-ти днів з дати його отримання. Якщо протягом 5-ти днів Акт приймання - здачі виконаних послуг не буде повернутий Балансоутримувачу, він вважається підписаним Сторонами.

На виконання умов договору оренди орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування наступне нерухоме майно - нежитлові приміщення № 65,66,69,70 на першому поверсі будівлі перонних бригад аеропорту, що розміщене за адресою: Київська область, м. Бориспіль, "Міжнародний аеропорт "Бориспіль, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Акту передачі-приймання орендованого майна від 31.12.2009.

Для оплати орендної плати за користування майном у період з лютого 2020 року по грудень 2020 року, та з січня 2021 року по квітень 2021 року, позивач виставив відповідачу відповідні рахунки фактури разом з відповідними актами приймання-здачі виконаних послуг:

1) рахунок-фактура за лютий 2020 року від 29.02.2020 № 904/33 на суму 70675,10 грн, з яких 29447,96 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", 41227,14 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 29.02.2020 на суму 70675,10 грн, строк оплати рахунку 15.03.2020;

2) рахунок-фактура за березень 2020 року від 31.03.2020 № 904/75 на суму 71240,51 грн, з яких 29683,55 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", 41556,96 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.03.2020 на суму 71240,51 грн, строк оплати рахунку 15.04.2020;

3) рахунок-фактура за квітень 2020 року від 30.04.2020 № 904/98 на суму 71810,42 грн, з яких 29921,00 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", 41889,42 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 30.04.2020 на суму 71810,42 грн, строк оплати рахунку 15.05.2020;

4) рахунок-фактура за травень 2020 року від 31.05.2020 № 904/1054 на суму 5701,24 грн, з яких 2375,51 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", 3325,73 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.05.2020 на суму 5701,24 грн, строк оплати рахунку 15.06.2020;

5) рахунок-фактура за травень 2020 року від 31.05.2020 № 904/108 на суму 66307,51 грн, з яких 27628,12 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", 38679,39 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.05.2020 на суму 66307,51 грн, строк оплати рахунку 15.06.2020;

6) рахунок-фактура за червень 2020 року від 30.06.2020 № 904/145 на суму 66440,14 грн, з яких 27683,39 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", 38756,75 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 30.06.2020 на суму 66440,14 грн, строк оплати рахунку 15.07.2020;

7) рахунок-фактура за липень 2020 року від 31.07.2020 № 904/175 на суму 66440,14 грн, з яких 27683,39 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", 38756,75 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.07.2020 на суму 66440,14 грн, строк оплати рахунку 15.08.2020;

8) рахунок-фактура за серпень 2020 року від 31.08.2020 № 904/197 на суму 66440,14 грн, з яких 27683,39 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", 38756,75 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.08.2020 на суму 66440,14 грн, строк оплати рахунку 15.09.2020;

9) рахунок-фактура за вересень 2020 року від 30.09.2020 № 904/217 на суму 66772,33 грн, з яких 27821,80 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", 38950,53 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 30.09.2020 на суму 66772,33 грн, строк оплати рахунку 15.10.2020;

10) рахунок-фактура за жовтень 2020 року від 31.10.2020 № 904/245 на суму 66440,06 грн, з яких 28100,02 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", 39340,04 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.10.2020 на суму 66440,06 грн, строк оплати рахунку 15.11.2020;

11) рахунок-фактура за листопад 2020 року від 30.11.2020 № 904/268 на суму 68316,78 грн, з яких 28465,33 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", 39851,45 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 30.11.2020 на суму 68316,78 грн, строк оплати рахунку 15.12.2020;

12) рахунок-фактура за грудень 2020 року від 31.12.2020 № 904/297 на суму 68931,64 грн, з яких 28721,52 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", 40210,12 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.12.2020 на суму 68931,64 грн, строк оплати рахунку 15.01.2021;

13) рахунок-фактура за січень 2021 року від 31.01.2021 № 904/27 на суму 69827,74 грн, з яких 29094,89 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", 40732,85 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.01.2021 на суму 69827,74 грн, строк оплати рахунку 15.02.2021;

14) рахунок-фактура за лютий 2021 року від 28.02.2021 № 904/58 на суму 29385,84 грн, з яких 29385,84 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", 41140,18 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 28.02.2021 на суму 29385,84 грн, строк оплати рахунку 15.03.2021;

15) рахунок-фактура за березень 2021 року від 31.03.2021 № 904/99 на суму 71724,96 грн, з яких 2094,60 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", 41839,56 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.03.2021 на суму 71724,96 грн, строк оплати рахунку 15.04.2021.

Позивач вказує, що відповідач вказані рахунки - фактури та акти приймання - здачі виконаних послуг згідно з договору оренди отримав, що підтверджується реєстрами виданих/отриманих оригіналів документів за період надання послуг.

Всього, за доводами позивача, за вказаний період відповідач повинен був сплатити на користь позивача 428 924,69 грн орендної плати, однак сплатив лише 129 317,15 грн, що підтверджується картками рахунку 361.904, реєстром сплати орендної плати, платіжними дорученнями, копії яких наявні у матеріалах справи.

Листом від 18.03.2020 за вих.№49/1 відповідач повідомив третій особі і позивачу про те, що зв`язку із введенням карантину підприємство припинило роботу до закінчення карантину, згідно з наказом №11/03/20-1 від 11.03.2020, тому просить звільнити від сплати орендної плати.

Листом від 12.05.2020 за вих.№67/1 відповідач повторно просив третю особу та позивача звільнити його від сплати оренди на період карантину до відновлення роботи їдалень.

Листом від 18.06.2020 за вих.№69 відповідач направив третій особі та позивачу копію сертифікату №3100-20-0938, виданого Торгово-промисловою палатою України 09.06.2020 про форс-мажорні обставини.

Листом від 17.09.2020 за вих.№104 відповідач просив третю особу прискорити направлення роз`яснення щодо порядку нарахування та сплати орендної плати на час дії карантину.

Листами від 05.11.2020 №120 та №121 відповідач повідомив позивачу і третій особі про те, що у зв`язку із введенням карантину він звертався до РВ ФДМУ щодо надання роз`яснень в частині нарахування орендної плати, відповідь на які не отримав, тому з 12.03.2020 сплачує орендну плату в розмірі 25% від визначеної договором.

Листом від 08.12.2020 за вих.№50-0202-4914 РВ ФДМУ повідомило позивачу і відповідачу про те, що на виконання Постанови КМУ №611, враховуючи заяву відповідача від 26.07.2020, нарахування орендної плати по договору здійснюється у розмірі 25 відсотків суми нарахованої орендної плати.

Листом від 27.01.2021 за вих.№10 відповідач повідомив третій особі про те, що позивач продовжує нарахування орендної плати у повному обсязі, тому просив врегулювати це питання.

Позивач, у відповідь на вказаний лист відповідача, листом від 15.02.2021 за вих. №19-22/1-20 повідомив відповідачу про необхідність звернення до РВ ФДМУ з пропозицією укласти відповідний додатковий договір до договору оренди і лише після чого виникнуть підстави для коригування нарахування орендної плати.

Відповідач, із листом від 26.02.2021, направив на адресу РВ ФДМУ проект додаткової угоди №7 до договору, разом з копією вказаної відповіді позивача.

РВ ФДМУ листом від 16.03.2021 №50-0202-1217 направило відповідачу роз`яснення РВ ФДМУ від 13.08.2020 №10-16-16181 "Щодо звільнення орендарів від орендної плати".

01.04.2021 позивач направив відповідачу претензією від 30.03.2021 № 35-28/5-126, у якій вимагав у місячний строк з дня одержання претензії сплатити заборгованість з орендної плати у розмірі 276170,85 грн за період лютий-грудень 2020, січень-лютий 2021. Претензія отримана відповідачем 05.04.2021, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.

Відповідач листом від 08.04.2021 просив третю особу, у зв`язку із продовженням позивачем дій щодо нарахування орендної плати в повному обсязі, надати копію наказу про нарахування орендної плати в розмірі 25%.

У відповідь на вказаний запит РФ ФДМУ листом від 14.04.2021 надало відповідачу копію наказу РВ ФДМУ від 26.10.2020 №673 "Щодо нарахування орендної плати на період дії карантину", пунктом 1 якої визначено, що на період дії карантину ТОВ "Ватмір-1" по договору від 31.12.2009 №955 сплата орендної плати здійснюється у розмірі 25 відсотків.

28.04.2021 відповідач надав позивачу відповідь на претензію, у якій заперечив проти вимог позивача, посилаючись Постанову КМУ №611, наказ РВ ФДМУ №673 на відсутність заборгованості.

У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість зі сплати орендної плати за користування майном у період з лютого 2020 року по грудень 2020 року, з січня 2021 по квітень 2021 року у сумі 299607,54 грн, посилаючись на те, що сторонами не були внесені зміни до договору в частині розміру орендної плати, а також нарахованих за прострочення виконання грошових зобов`язань 27 388,17 грн пені, 6 165,48 грн 3% річних та 19 328,28 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що у зв`язку із введенням карантину та прийнятих, у зв`язку із цим, нормативно-правових актів і рішення орендодавця, орендна плата має сплачуватись у розмірі 25% від визначеної у договорі і заборгованість з її сплати відсутня.

За наслідками розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що за заявлений у позові період відповідач мав сплатити позивачу 137196,74 грн орендної плати, однак сплатив лише 129317,15 грн, заборгованість становить 7879,59 грн, тому позов в частині стягнення суми основного боргу підлягає частковому задоволенню. Відповідно підлягають частковому задоволенню пеня, 3% річних та інфляційні втрати коштів, з врахуванням встановленого розміру суми основного боргу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 291727,95 грн основного боргу і нарахованих на них пені, процентів річних і інфляційних втрат коштів, суд першої інстанції виходив з того, що належною до нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача, як балансоутримувача, є орендна плата у розмірі 30%, розрахована відповідно до визначеної Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786, із зменшенням до 25% відповідно до положень пункту 2 частини першої Постанови КМУ №611, додатку №3 у період з 12.03.2020 та наказу РВ ФДМУ від 26.10.2020 №673.

Позивач у апеляційній скарзі оскаржує рішення суду виключено в частині відмови у стягненні 291727,95 грн основного боргу, 22551,98 грн пені, 4989,86грн - 3% річних, 18054,14 грн інфляційних нарахувань на суму грошового боргу.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що сторонами не змінювались умови договору в частині визначення розміру орендної плати, а Постанова КМУ №611 не може застосовуватись до спірних правовідносин сторін, тому відповідач повинен сплачувати орендну плату у повному розмірі.

Частинами 1, 2 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч.4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Права та обов`язки між позивачем та відповідачем у даній справі виникли на підставі договору оренди №02.1.2-24-201/955 нерухомого майна, що належить до державної власності, від 31.12.2009, який за своєю правовою природою є договором оренди державного майна.

Статтею 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондується зі статтею 759 ЦК України, встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), яка кореспондується з п. 1 ч. 1 ст. 287 ГК України, передбачено, що орендодавцем нерухомого майна, що є державною власністю є: Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва.

Отже, відповідно до наведених положень ЦК України, ГК України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна" сторонами договору (оренди) з відповідними правами та обов`язками є: наймодавець (орендодавець) - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та наймач (орендар) - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватмір - 1".

Частинами 1, 4 статті 286 ГК України визначено що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з пунктом 3.5 договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, згідно з рахунком-фактурою, який надає орендарю балансоутримувач.

Отже, позивач, як балансоутримувач державного майна, що передано в оренду відповідачу, має право на отримання 30% від визначеної договором орендної плати, а за умовами розділу 10 договору має право лише на доступ до приміщень для здійснення контролю за станом майна, право виступати з ініціативою щодо внесення змін до договору чи його розірвання, право на стягнення суми збитків у разі пошкодження майна.

Однак, 11.03.2020 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, якою установлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантин.

Постановою КМУ №611 врегульовані деякі питання щодо звільнення орендарів від орендної плати, а також щодо нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, зокрема у пункті 1 цієї постанови передбачено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2:

1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1;

2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, здійснюється у розмірі:

50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2;

25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.

При цьому пунктом 2 цієї Постанови, доручено орендодавцям державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї Постанови починаючи з дати встановлення карантину.

У додатку 3 до Постанови КМУ №611 наведено перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 25%, зокрема, ними є орендарі, які використовують нерухоме державне майно для розміщення на території аеропортів: кафе, барів, кафе-барів, закусочних, буфетів, кафетеріїв, що здійснюють продаж товарів підакцизної групи; кафе, барів, кафе-барів, закусочних, кафетеріїв, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи; ресторанів, ресторанів з нічним режимом роботи; їдалень, буфетів, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи.

Згідно умов договору майно передано відповідачу для розміщення пункту громадського харчування, отже, на нього поширюються положення додатку 3 до Постанови КМУ №611.

У матеріалах справи міститься наказ РВ ФДМУ №673 від 26.10.2020, яким, на виконання п.2 Постанови КМУ №611, погоджено відповідачу нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснювати у розмірі 25% суми нарахованої орендної плати за договором оренди від 31.12.2009.

Частиною 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, судам нижчих інстанцій результат вирішення конкретної судової справи.

Верховним Судом розглядався ряд спорів за позовами Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" про стягнення заборгованості з орендної плати та у постановах від 26.06.2021 у справі №910/13397/20 та від 20.10.2021 у справі №911/3067/20 сформовані правові позиції щодо застосування положень Постанови КМУ №611, згідно яких:

- за змістом пункту 1 додатку № 2 до Постанови КМУ № 611 "Перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків", до цього переліку включено орендарів, які використовують нерухоме державне майно для розміщення транспортних підприємств з перевезення пасажирів;

- відповідач як орендар, який використовує нерухоме державне майно для розміщення транспортного підприємства з перевезення пасажирів, відповідно до пункту 2 Постанови КМУ №611, має право на зниження орендної плати на 50 відсотків;

- відповідно до пункту 2 Постанови КМУ №611 зобов`язано орендодавців державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину;

- з огляду на положення Постанови КМУ №611 нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати;

- за договором оренди орендодавцем державного майна є РВ ФДМУ по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, отже, забезпечити нарахування орендної плати на період карантину може тільки орендодавець;

- оскільки Постанова КМУ №611 не встановлює будь-якої процедури надання передбачених нею звільнень і знижок, у тому числі не передбачає необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод, колегія суддів дійшла висновку, що нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо звільнення або знижки орендної плати, так само як і внесення змін до договору оренди, цією постановою не вимагається;

- позивач не є ні стороною договору оренди, ні власником державного майна, а лише як балансоутримувач майна отримує визначену орендодавцем у договорі частину орендної плати. У зв`язку з чим позивач, не маючи жодного стосунку до правовідносин сторін за договором, не уповноважений визначати порядок нарахування орендної плати. Такі повноваження має виключно власник майна та сторона договору оренди. Тобто, у даному випадку позивач штучно створив спір щодо розміру належної до сплати наймачем орендної плати, всупереч волевиявленню як органу управління - Кабінету Міністрів України, який встановив порядок нарахування орендної плати у спірний період.

При розгляді даної справи судом першої інстанції вірно встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ватмір - 1", як орендар, який використовує нерухоме державне майно для розміщення на території аеропорту пункту громадського харчування, має право на зниження орендної плати до 25% стосовно орендованого майна.

За таких обставин є юридично правильним висновок суду першої інстанції про те, що належною до нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача, як балансоутримувача, є орендна плата у розмірі 30%, розрахована відповідно до визначеної Методики, із зменшенням її з 12.03.2020 до 25% відповідно до положень пункту 2 частини першої Постанови КМУ №611 та додатку №3, що за обґрунтованим розрахунком, зробленим судом першої інстанції, становить 137196,74 грн.

Матеріалами справи також підтверджується, що відповідачем за період з березня 2020 року по квітень 2021 року було сплачено на користь позивача 129317,15 грн, отже, заборгованість на час прийняття рішення становила 7879,59 грн, тому позов в частині стягнення суми основного боргу підлягає частковому задоволенню. Відповідно підлягають частковому задоволенню пеня, 3% річних та інфляційні втрати коштів, з врахуванням встановленого розміру суми основного боргу.

Щодо позовних вимог про стягнення 291727,95 грн основного боргу, то вони не підлягають задоволенню, як і не підлягають задоволенню похідні позовні вимоги про стягнення нарахованих на вказану суму пені, відсотків річних та інфляційних втрат коштів.

Посилання позивача на постанови Верховного Суду України від 18.03.2015 у справі №3-19гс/15 (№14/59/5022-941/2012 (18/18/5022-404/2012), від 29.03.2017 у справі №916/1689/15 та постанову Верховного Суду від 15.02.2018 у справі №916/1578/15-г є необґрунтованими, а вказані справи не є релевантним з даним предметом спору, оскільки під час вирішення вказаних справ не існували обставини, які наявні за спірним предметом спору щодо зменшення розміру орендної плати за користування державним майном на період дії карантину.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Суд першої інстанції перевірив всі доводи сторін, повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив всі надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду Київської області законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 12 жовтня 2021 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.01.2022.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко