ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Черкаси справа № 925/1491/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом фізичної особи-підприємця Климчука Олександра Івановича, АДРЕСА_1

до Дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Черкаси, бул. Шевченка,389

про стягнення 268994,12 грн заборгованості та санкцій за договором,

без участі повноважних представників сторін.

Фізична особа-підприємець Климчук Олександр Іванович звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом до Дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з вимогами про стягнення нарахувань на суму боргу та штрафних санкцій у розмірі 268994,12 грн, в тому числі:

у розмірі 92695,01 грн за договором субпідряду від 17.10.2018 №12/18, з них:

- 26392,80 грн - 3% річних за період з 15.11.2019 до 29.10.2021,

- 63089,21 грн інфляційних втрат за період з 20.07.2019 до 29.10.2021,

- 3213,00 грн пені;

у розмірі 176299,11 грн за період з 20.07.2019 до 29.10.2021 за договорами субпідряду від 05.10.2018 №10/18 та від 17.10.2018 №12-1/18, з них:

- 50188,47 грн - 3% річних,

- 119970,24 грн інфляційних втрат,

- 6140,40 грн пені.

Позивач вимоги підтримав письмово.

Відповідач надав суду відзив на позов без доказів направлення позивачеві. Вимоги заперечує з мотивів врегулювання спору та відсутності заборгованості.

Представник позивача надав відповідь на відзив та заяву про розподіл витрат на правову допомогу з доказами оплати правової допомоги позивачем.

Інших доказів чи клопотань від сторін не надходило.

Сторони належно повідомлені про час і місце проведення судового засідання. Причини неприбуття невідомі.

За результатами судового розгляду судом прийнято рішення без його проголошення відповідно до приписів ст. 240 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

За рішенням господарського суду Черкаської області від 22.01.2020 у справі №925/1344/19 присуджено до стягнення з ДП "ЧОАД" ВАТ ДАК "АДУ" на користь ПП "Будсервіс Ко" 449737,34 грн. боргу, 143,91 грн. пені, 44,97 грн. штрафу, 1182,87 грн. - 3% річних, 6766,65 грн. судового збору та 7720,05 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набрало законної сили та 02.03.2020 видано наказ на стягнення заборгованості. Наказ господарського суду не реалізовано.

02.09.2021 між ФОП Климчук О.І. та стягувачем ПП "Будсервіс Ко" був укладений договір купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості ДП "ЧОАД".

На умовах договору право вимоги переходить до набувача після підписання сторонами акту приймання-передачі права вимоги. Акт підписано 02.09.2021 та разом з актом передано документи на підтвердження права вимоги.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 23.09.2021 у справі №925/1344/19 задоволено заяву ФОП Климчук про заміну сторони в зобов`язанні (кредитор і стягувач).

Оскільки відповідач добровільно рішення суду не виконав і борг не погасив, у кредитора виникло право на стягнення з відповідача обтяжень на грошове зобов`язання за наступний період - з 20.07.2019 по 29.10.2021, що не охоплюється рішенням господарського суду у справі № 925/1343/19.

Позивач з посиланням на норми ст. 625 ЦК України про відповідальність за невиконання грошового зобов`язання у виді стягнення пені та 3% річних, ст.ст. 546, 549 ЦК України про забезпечення виконання зобов`язання у виді неустойки нараховує до стягнення з відповідача заборгованість:

у розмірі 92695,01 грн за договором субпідряду від 17.10.2018 №12/18, з них:

- 26392,80 грн - 3% річних за період з 15.11.2019 до 29.10.2021,

- 63089,21 грн інфляційних втрат за період з 20.07.2019 до 29.10.2021,

- 3213,00 грн пені;

у розмірі 176299,11 грн за період з 20.07.2019 до 29.10.2021 за договорами субпідряду від 05.10.2018 №10/18 та від 17.10.2018 №12-1/18, з них:

- 50188,47 грн - 3% річних,

- 119970,24 грн інфляційних втрат,

- 6140,40 грн пені.

Відповідач у направлених до суду відзиві від 06.12.2021 №557/11 та запереченні від 11.01.2022 №583/11 проти задоволення вимог заперечив і пояснив, що

вимоги позивача виникли на підставі укладених 02.09.2021 та 03.09.2021 між фізичною особою-підприємцем Климчук О.І. та Приватним підприємством "Будсервіс Ко" договорів купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості Приватного підприємства "Будсервіс Ко" до Дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Автомобільні дороги України": у розмірі 4655995,79 грн (з яких: 449737,34 грн боргу, 143,91 грн пені, 44,97 грн штрафу, 1182,87 грн 3% річних, 66766,65 грн судового збору, 7720,05 грн витрат на професійну правничу допомогу), підтвердженому рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.01.2020 у справі №925/1344/19 та наказом у цій справі від 02.03.2020; та у розмірі 857837,13 грн (з яких: 855219,00 грн боргу, 283,27 грн пені, 85,52 грн штрафу, 2249,34 грн 3% річних, 12867,57 грн судового збору, 56454,10 грн витрат на професійну правничу допомогу), підтвердженому рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.01.2020 у справі №925/1343/19, наказом у цій справі від 02.03.2020 та додатковим рішенням у цій справі від 03.02.2020 (відповідно). Таким чином, строк, з якого до позивача перейшло право вимоги дебіторської заборгованості у чітко визначених судовими рішеннями розмірах, розпочався з 02.09.2021 та 03.09.2021 відповідно;

у позові позивач вказує на здійснення додаткових нарахувань та просить стягнути з відповідача суми інфляційних втрат, 3% річних за період з 20.07.2019 та пені у розмірі 0,001% від розміру заборгованості на підставі п.7.3.7 договорів субпідряду, разом з тим, такі вимоги вже були предметом розгляду у справах №925/1343/19 та 925/1344/19, і їх повторне задоволення судом суперечить ст.61 Конституції України. Крім того, оскільки позивач до 02.09.2021 та до 03.09.2021 не мав статусу управненої сторони у розумінні положень Господарського кодексу України, будь-які позовні вимоги стосовно подій, що мали місце до цих дат, є необґрунтованими та такими, що суперечать закону;

строк дії договорів субпідряду від 05.10.2018 №10/18 та від 17.10.2018 №12-1/18, за якими мало місце невиконане зобов`язання відповідача перед ПП "Будсервіс Плюс 1", завершився. За вказаних обставин пеня, яка входить до складу позовних вимог і є договірною санкцією, не може бути застосована відповідно до ст.625 ЦК України понад встановлені законодавством строки давності та за правочинами, строк дії яких вже закінчився;

позивачем необхідності стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу не доведено, подані ним копії додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 18.10.2021 і акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правової допомоги від 30.08.2021 №30-08-2021 не свідчать про реальність понесених позивачем витрат і протирічать один одному. Так, акт приймання-передачі виконаних робіт, складений сторонам 13.12.2021, містить інформацію про послуги, надані до дати укладення сторонами додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 18.10.2021; предметом спору у даній справі є стягнення штрафних санкцій за договорами субпідряду від 17.10.2018 №12/18 та від 17.10.2018 №12-1/18, разом з тим згідно із відомостями, внесеними до акту, позивачу були надані послуги, пов`язані із заміною сторони у виконавчому провадженні та внесенням змін до виконавчих документів, які не стосуються предмета спору у даній справі. на думку відповідача вказані обставини є підставою для відмови у задоволенні вимог позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Суд враховує, що Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак участі повноваженого представника у судове засідання не забезпечив.

До дня судового засідання від Відповідача надійшло клопотання від 11.02.2022 №582/11 з вимогою про відкладення судового засідання, мотивованою перебуванням його представника на лікарняному та посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Доказів на підтвердження обставин тимчасової непрацездатності представника (хвороби, самоізоляції, обсервації у зв`язку з карантином), передбачених Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2011 №455 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 04.12.2001 за №1005/6196, відповідачем до свого клопотання не надано. Суд враховує можливість відповідача скористатись професійною правничою допомогою, в чому відповідач не був обмежений.

За вказаних обставин суд відхиляє клопотання відповідача про відкладення судового засідання.

Судом перевірено розрахунок вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон". Розрахунок виконано вірно та не перевищує можливої суми нарахувань і сума стягнення підлягає до задоволення.

Суд критично оцінює доводи позивача про стягнення пені за невиконання відповідачем грошового зобов`язання за договором, оскільки право вимоги у позивача виникло з 20.07.2019 (чим він вже скористався) і це право не може бути поновлено внаслідок заміни стягувача. Відповідно до приписів ст. 232 ГК України пеня може бути стягнута лише за 6 місяців при скороченому строку позовної давності в один рік, що вже реалізовано позивачем. Повторне нарахування пені позивачем є неможливим, протирічить суті неустойки у спірних правовідносинах і ця вимога задоволенню не підлягає.

Суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з огляду на те, що у матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем донарахованих йому обтяжень боргу за новий період з 20.07.2019 по 29.10.2021 в сумі 259640,72 грн. Позивач є повним правонаступником прав та обов`язків первісного кредитора.

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Оплата заборгованості відповідачем та неподання ним документів у справу має бути врахована державною виконавчою службою при примусовому виконанні рішення у справі.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили - з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія А, №303-А, п. 29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

У пункті 70 рішення від 18 січня 2001 року у справі "Чепмен проти Сполученого Королівства" ("Chapman vs. the United Kingdom"), заява №27238/95, Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що в інтересах правової визначеності, передбачуваності та рівності перед законом суд не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності належної для цього підстави.

У пункті 49 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів про якість судових рішень зазначається, що судді повинні послідовно застосовувати закон. Однак, коли суд вирішує відійти від попередньої практики, на це слід чітко вказувати в рішенні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За вказаних обставин з відповідача в дохід державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3894,61 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у зв`язку з соціальним статусом - інвалід ІІ групи.

Про понесені судові витрати на послуги адвоката, необхідність відшкодування цих витрат відповідачем стороною заявлено до прийняття рішення у справі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами пропорційно задоволених вимог.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 16, 58 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Представником у суді може бути адвокат.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).

Частиною 5 ст. 14 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро.

В свою чергу п. 4 ч. 1 ст. 1 вказаного закону визначає, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач просить стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу по справі в сумі 34500,00 грн.

За приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Суд враховує, що про необхідність вирішення питання розподілу судових витрат письмово заявив представник позивача до прийняття рішення у справі.

Сторони у судове засідання представників не направили. Документи позивача не спростовані в належний спосіб.

За таких обставин суд вважає, що заява представника позивача узгоджується з приписами ГПК України, а тому слід прийняти судове рішення по даній справі з питання розподілу судових витрат, а саме - витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 34500,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Керуючись ст.ст. 126, 129-130, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з відповідача: Дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Черкаси, бул. Шевченка,389, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: фізичної особи-підприємця Климчука Олександра Івановича, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер ЄДРПОУ НОМЕР_1 , номер рахунку в банку невідомий

259640,72 грн обтяжень на суму боргу та 34500 грн. адвокатських витрат.

Стягнути з відповідача: Дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Черкаси, бульв. Шевченка,389, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

в дохід державного бюджету

3894,61 грн (три тисячі вісімсот дев`яносто чотири гривні 61 коп) судового збору

В решті вимог відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 19.01.2022.

Суддя Г.М.Скиба