РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.01.2022Справа № 910/17440/21

Господарський суд міста Києва, в складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 30; ідентифікаційний код 31681672)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, 2 під`їзд; ідентифікаційний код 20080515)

про стягнення 83 385, 43 грн

без повідомлення (виклику) представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон", в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на підставі полісу № ЕР/139124507 суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 83 385, 43 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

23.11.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо позовних вимог зазначаючи, що сума відновлювального ремонту у розмірі 85 385,43 грн жодним чином не обґрунтована та не підтверджена; звіт складений після виплати позивачем страхового відшкодування та відсутні докази того, що ОСОБА_1 має право займатися оціночною діяльністю; також позивачем не застосовано коефіцієнт фізичного зносу та не враховано суму франшизи.

01.12.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що страхова виплата була здійснена на рахунок страхувальника у розмірі 85 385,43 грн без врахування податку на додану вартість; також позивач зазначив, що пунктом 1.3.2 договору страхування передбачена виплата страхового відшкодування без врахування зносу; надав копію сертифікату суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_1

10.12.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній зазначив про пропуск строку позивачем на подання відповіді на відзив; вказав про розбіжності у рахунку на оплату; також, що позивачем не надано документів з переліком виконаних робіт та запчастин; надані позивачем документи стосовно ОСОБА_1 подані з порушенням вимог ст. 164 ГПК України.

16.12.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли пояснення по справі, в яких позивач продублював зазначене у відповіді на відзив.

23.12.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на пояснення, в яких останній продублював викладене у відзиві.

Таким чином, приймаючи до уваги, що розгляд справи № 910/17440/21 здійснюється за правилами спрощеного провадження та враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Розглянувши подані до суду матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на позов, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

14.11.2019 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-Логістик" (страхувальник) укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту № 06-07.00.19.00458, відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземними транспортними засобами згідно додатку № 1 до договору, в тому числі транспортний засіб Scania G360, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

15.03.2020 на 30 км + 400 м а/д Київ-Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Scania G360, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом Wielton, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував водій ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого згідно полісу № ЕР/139124507 (франшиза 2 000, 00 грн, ліміт за шкоду майну 100 000, 00 грн) застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон".

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно постанови Київського районного суду м. Одеси від 22.04.2020 у справі № 947/7735/20 зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 ПДР України (ст. 124 КпАП України).

Страхувальник повідомив позивача про ДТП, яка сталася 15.03.2020 та звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування.

Відповідно до рахунку ТОВ "Транс Логістик" № АРМ-56825 від 20.03.2020 вартість ремонту автомобіля склала 117 304, 17 грн (разом з ПДВ).

Згідно з наданою позивачем калькуляцією № 334-20 від 20.03.2020 вартість ремонту пошкодженого автомобіля склала 169 008, 61 грн (без ПДВ).

Відтак, на підставі розрахунку страхового відшкодування, позивачем було складено страховий акт № ТР-00-6893 від 18.05.2020 року на суму 85 385,43 грн та на виконання умов договору добровільного комплексного страхування наземного транспорту № 06-07.00.19.00458 від 14.11.2020 було виплачено страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 85 385,43 грн згідно платіжного доручення № 1313 від 27.05.2020 року.

Судом встановлено, що оплачені позивачем роботи повністю відповідають відновленню автомобіля, а саме, ремонту та відновленню деталей, які було пошкоджено під час ДТП згідно рахунку на оплату № АРМ-56825 від 20.03.2020.

Відтак, позивач у зв`язку з тим, що ним було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 85 385, 43 грн за збитки, які були завдані страхувальником відповідача зазначає, що до нього перейшло право вимоги до відповідача на вказану суму як до особи відповідальної за заподіяний збиток в розмірі 83 385, 43 грн із врахуванням розміру франшизи (2 000, 00 грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За умовами п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, вина водія ОСОБА_2 встановлена у судовому порядку та підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 22.04.2020 у справі № 947/7735/20.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Згідно ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З огляду на викладене вище, виходячи із доказів, які наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що до позивача перейшло право вимоги до страховика винної особи (відповідача) за полісом № ЕР/139124507 в розмірі 83 385,43 грн (враховуючи встановлений ліміт за майнову шкоду та розмір франшизи 2 000,00 грн) у зв`язку з тим, що позивачем було виплачено страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 85 385,43 грн згідно платіжного доручення № 1313 від 27.05.2020 року.

Водночас, проаналізувавши надані позивачем до матеріалів справи докази понесених витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу, суд зазначає, що згідно наданого рахунку на оплату № АРМ-56825 від 20.03.2020 вартість ремонту автомобіля Scania G360, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 117 304, 17 грн (з ПДВ).

Згідно наданого позивачем розрахунку суми страхового відшкодування позивачем прийнято рішення про здійснення страхової виплати на користь ТОВ «Транс-Логістик» в розмірі 85 385, 43 грн., що в свою чергу підтверджується платіжним дорученням № 1313 від 27.05.2020.

Крім того із наданого розрахунку вбачається, що позивачем при вираховуванні даної суми було застосовано формулу згідно п.8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 (далі - Методика) для визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = Ср + См + Сс х (1 - ЕЗ) та відповідно застосовано коефіцієнт фізичного зносу - 0,00.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п.1.6 Методики).

Відповідно до п. 7.38 Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 роком випуску автомобіля Scania G360, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є 2013, а відтак, враховуючи положення ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", п. 7.38 Методики та судову практику, суд погоджується з доводами відповідача та вважає за необхідне при здійсненні розрахунку вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля застосовувати коефіцієнт фізичного зносу саме до суми фактично понесених позивачем витрат - 85 385,43 грн.

Реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17.

Додатково суд зазначає, що для відновлення пошкодженого в ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.03.2018 у справі № 910/5001/17 та у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах №№ 910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16.

Відтак, суд вказує, що для здійснення розрахунку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу за формулою Сврз = Ср + См + Сс х (1 - ЕЗ) суду необхідні розшифровка (деталізація) суми 85 385, 43 грн та відповідне зазначення вартості робіт, матеріалів та складових, а також коефіцієнт фізичного зносу, який відповідно до п. п. д) п. 1.4 Методики розраховується за формулою:Ез=1-С/Цн та має бути застосований з огляду на строк експлуатації пошкодженого автомобіля.

Однак, дослідивши матеріали справи, суд не вбачає за можливе встановити такі вихідні дані для здійснення вищевказаних розрахунків (наприклад ціну нового транспортного засобу та ринкову вартість для вираховування коефіцієнта фізичного зносу), які забезпечили б можливість вирішити спір та здійснити з відповідача стягнення обґрунтованої суми в межах його відповідальності за полісом № ЕР 13912450 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем до матеріалів справи надано фототаблицю № 1, № 2 та № 3 до звіту № 334 від 10.06.2020, в той час як звіт № 334 від 10.06.2020 в матеріалах справи відсутній.

Що стосується доводів позивача щодо відсутності потреби застосування коефіцієнту фізичного зносу при вираховуванні вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з огляду на те, що п. 1.3.2 договору страхування № 06-07.00.19.00458 від 14.11.2020 передбачено виплату страхового відшкодування без урахування зносу, то суд зазначає, що даний договір врегульовує відносини саме між його сторонами - ПрАТ «СК «Перша» та ТОВ «ТрансЛогістик», а відтак не має відношення при вирахуванні суми відновлення пошкодженого транспортного засобу, яка підлягає стягненню з відповідача оскільки в даному випадку застосовуються положення п. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та при здійсненні розрахунків суми, яка підлягає стягненню з відповідача застосовується коефіцієнт фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

З огляду на викладене вище, враховуючи доводи відповідача, суд дійшов висновку, що позивачем заявлено до стягнення суму, яка належним чином не обґрунтована та міститься ознаки фіктивності (оскільки відрізняється від суми по рахунку на оплату № АРМ-56825 від 20.03.2020) та не деталізована, а відтак не підтверджена належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості здійснити розрахунки вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та прийняти справедливе рішення,

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74,76-80,129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 30; ідентифікаційний код 31681672) до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, 2 під`їзд; ідентифікаційний код 20080515) про стягнення 83 385, 43 грн - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 25.01.2022

Суддя Д.О. Баранов