ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" січня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2611/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Арзуманян В.А.

розглянувши справу №916/2611/21

за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр. перемоги, буд. 14) в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів (Адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна площа 1, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Юнайтед Сеплай Систем (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Січових стрільців, буд. 1, )

про стягнення 350 212,48грн.

Представники сторін:

від позивача - Андреєв А.Е., самопредставництво

від відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів (Адміністрація Одеського морського порту) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Юнайтед Сеплай Систем про стягнення 241 759,34грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди №2279-П-ОДФ-18 від 25.04.2018р. нерухомого майна, що належить до державної власності, щодо повної та своєчасної сплати орендної плати балансоутримувачу.

Ухвалою від 01.09.2021р. судом, у порядку ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів (Адміністрація Одеського морського порту) було залишено без руху.

15.09.2021р. до господарського суду надійшла заява (вх. №24435/21) від Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів (Адміністрація Одеського морського порту) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.09.2021р. було відкрито провадження по справі №916/2611/21, справи вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

21.10.2021р. за вх. №27869/21 до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої останній просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 350 212,48грн., яка складається з суми основного боргу в розмірі 294 914,39грн., пені в сумі 19 789,66грн., інфляційних витрат в розмірі 26 555,76грн. та 3% річних в сумі 8 952,67грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.11.2021р. строк підготовчого провадження був продовжений на тридцять днів, в порядку ст. 177 ГПК України.

Ухвалою господарського суду від 01.12.2021р. підготовче засідання було закрито, підготовче засідання було закрито, розгляд справи призначено по суті в засіданні суду.

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

25.04.2018р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та Товариством з обмеженою відповідальністю „ЮНАЙТЕД СЕПЛАЙ СИСТЕМС було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №2279/П-ОДФ-18.

За умовами якого, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення першого поверху (першого рівня) в будівлі Морського вокзалу, інв.№ 073000, реєстровий № 38727770.10.АААИГА987, площею 142,68 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 6, яке обліковується на балансі ДП „Адміністрація морських портів України, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ТОВ «Експертне агентство «Укрконсалт» станом на 31 жовтня 2017р. та становить 2 109 971грн.

Відповідно до п. 2.1 Договору Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний в Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

Згідно акту приймання-передавання від 25.04.2018 року, регіональне відділення виконало свої зобов`язання щодо передачі об`єкту оренди у повному обсязі. 24.04.2019 року у договір оренди були внесені зміни щодо зміни адреси орендаря.

Пунктом 3.3 Договору визначено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції на наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщуються на веб-сайті Фонду державного майна України.

Відповідно до п. 5.3 Договору Орендар зобов`язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату Балансоутримувачу.

Положенням п. 3.6 Договору передбачено, що орендна плата перераховується до державного бюджету Балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця, не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Одночасно копія платіжного доручення на перерахування орендної плати до державного бюджету 70% надсилається Орендодавцеві, 30% - Балансоутримувачу.

У разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку спалити заборгованість за орендною платою, у повному обсязі, якщо така виникла, ураховуючи санкції, до державного бюджету балансоутримувачу (п.3.11 договору).

Позивач вказує, що відповідно до рішення Господарського суду Одеської області від 15.02.2021 р., яке набрало законної сили 20.04.2021 р. у справі за № 916/2715/20 задоволено позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та стягнуто з ТОВ «Юнайтед Сеплай Системе» на його користь заборгованість за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 25.04.2018 року на загальну суму 158 859,14 грн., з яких: заборгованість по орендній платі - 153 449,10 грн., пеня - 5 410,04 грн.; розірвано вказаний договір та зобов`язано ТОВ «Юнайтед Сеплай Системе» повернути державне майно згідно вказаного договору, а саме: нежитлові приміщення першого поверху (першого рівня) в будівлі Морського вокзалу, інв. №073000, реєстровий №38727770.10АААИГА987. площею 142.68 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 6. яке обліковується на балансі ДП «Адміністрація морських портів України».

Разом з тим позивач вказує, що відповідачу в період лютий 2020р. по квітень 2021р. було нараховано орендну плату в сумі 304 914,39грн., а саме за січень 2020 року - 18 458,12 грн. з ПДВ (рахунок №340037 від 11.02.2020 року на суму 18 458,12 грн.); за лютий 2020 року - 18 402,74 грн. з ПДВ (рахунок №340072 від 11.03.2020 року, надіслано відповідачу на електронну пошту 16.03.2020 року); за березень 2020 року - 18 549,96 грн. з ПДВ (рахунок №340107 від 10.04.2020 року, надіслано відповідачу на електронну пошту 13.04.2020 року); за квітень 2020 року - 18 698,36 грн. з ПДВ (рахунок №340141 від 12.05.2020 року, надіслано відповідачу на електронну пошту 12.05.2020 року); за травень 2020 року - 18 754,46 грн. з ПДВ (рахунок №340190 від 10.06.2020 року, надіслано відповідачу на електронну пошту 10.06.2020 року); за червень 2020 року - 18 791,97 грн. з ПДВ (рахунок №340228 від 10.07.2020 року, надіслано відповідачу на електронну пошту 14.07.2020 року); за липень 2020 року - 18 679,22 грн. з ПДВ (рахунок №340267 від 11.08.2020 року, надіслано відповідачу на електронну пошту 17.08.2020 року); за серпень 2020 року - 18 641,86 грн. з ПДВ (рахунок №340305 від 10.09.2020 року, надіслано відповідачу на електронну пошту 11.09.2020 року); за вересень 2020 року - 18 735,07 грн. з ПДВ (рахунок №340342 від 12.10.2020 року, надіслано відповідачу на електронну пошту 12.10.2020 року); за жовтень 2020 року - 18 922,42 грн. з ПДВ (рахунок №340378 від 10.11.2020 року, надіслано відповідачу на електронну пошту 18.11.2020 року повторно); за листопад 2020 року - 19 168,41 грн. з ПДВ (рахунок №340413 від 10.12.2020 року, надіслано відповідачу на електронну пошту 14.12.2020 року); за грудень 2020 року - 19 340,93 грн. з ПДВ (рахунок №340448 від 31.12.2020 року, надіслано відповідачу на електронну пошту 14.01.2021 року); за січень 2021 року - 19 592,36 грн. з ПДВ (рахунок №340037 від 10.02.2021 року, надіслано відповідачу на електронну пошту 10.02.2021 року); за лютий 2021 року - 19 788,28 грн. з ПДВ (рахунок №340071 від 10.03.2021 року, надіслано відповідачу на електронну пошту 11.03.2021 року); за березень 2021 року - 20 124,68 грн. з ПДВ (рахунок №340101 від 12.04.2021 року, надіслано відповідачу на електронну пошту 15.04.2021 року); за квітень 2021 року - 20 265,55 грн. з ПДВ (рахунок №340130 від 11.05.2021 року, надіслано Відповідачу на електронну пошту 12.05.2021 року).

Тоді як відповідач свої зобов`язання за договором щодо сплати орендної плати (30%) належним чином та в повному обсязі не здійснив, оплативши частково в сумі 10 000грн. рахунок №340037 від 11.02.2020 року на суму 18 458,12 грн., в насідок чого у відповідному періоді у нього утворилась заборгованість в сумі 294 914,39грн.

З метою погашення заборгованості позивачем висувалися вимоги в досудовому порядку до відповідача щодо необхідності оплати орендної плати, а саме: були виставлені претензії №1883/19-03-09/Вих/19 від 11.08.2020 року про сплату заборгованості за січень- травень 2020 року на суму 86 800,15 грн. та №1609/19-03-12/Вих від 28.05.2021 року про сплату заборгованості за червень 2020 року - квітень 2021 року на суму 223 948,05 грн., які були залишенні останнім без задоволення.

Разом з тим, за результатами розгляду претензії №1883/19-03-09/Вих/19 від 11.08.2020 року відповідач надіслав на адресу Адміністрації лист №414 від 30.09.2020 року, в якому зазначив, що більше року не може використовувати орендоване приміщення за призначенням та отримувати з нього дохід, через що не має фінансової можливості погасити заборгованість перед Адміністрацією.

Крім того, листом №884 від 28.12.2020р. відповідач визнав факт наявності заборгованості перед Адміністрацією по орендній платі за 2020 рік та зобов`язався у строк до 20.01.2021 року погасити борг. Проте борг погашено не було.

28.05.2021 року позивач направив на адресу реєстрації відповідача згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців, а саме: Повітрофлотський проспект, буд. №72, м. Київ, 03151 (14.07.2021 року адресу реєстрації було змінено на: вул. Січових стрільців, буд. №1, м. Бровари Київської області, 07400), Претензію №1609/19-03-12/Вих з вимогою сплатити наявну заборгованість та штрафні санкції, однак, як зазначає позивача поштове відправлення повернуто з відміткою «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання».

Пунктом 8.2 договору визначено, що орендодавець та балансоутримувач мають право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору, стягнення збитків по заборгованості з орендної плати, пені, неустойки, його розірвання в разі погіршення стану об`єкта оренди, а також його втрати (повної або часткової) внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору.

Згідно п. 3.7 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Також, відповідно до умов договору та положень ст. 625 Цивільного кодексу України, позивачем відповідачу було нараховано пеню в сумі 19 789,66грн., інфляційні витрати в розмірі 26 555,76грн. та 3%річних в розмірі 8 952,67грн.

Отже, посилаючись на вищенаведені обставини, Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) звернулось до господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Як встановлено судом, 25.04.2018р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та Товариством з обмеженою відповідальністю „ЮНАЙТЕД СЕПЛАЙ СИСТЕМС було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №2279/П-ОДФ-18. За умовами кого, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення першого поверху (першого рівня) в будівлі Морського вокзалу, інв.№ 073000, реєстровий № 38727770.10.АААИГА987, площею 142,68 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 6, яке обліковується на балансі ДП „Адміністрація морських портів України, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ТОВ «Експертне агентство «Укрконсалт» станом на 31 жовтня 2017р. та становить 2 109 971грн.

Частинами першою та шостою статті 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з преамбулою Закону України Про оренду державного та комунального майна цей Закон регулює: правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата визначається за результатами аукціону. У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна. У разі якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив Методику розрахунку орендної плати, застосовується Методика, затверджена Кабінетом Міністрів України. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у державній власності, між державним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається Порядком передачі майна в оренду. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається представницьким органом місцевого самоврядування. Стягнення заборгованості з оплати орендної плати може здійснюватися в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Пунктом 3.3 Договору визначено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції на наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщуються на веб-сайті Фонду державного майна України.

Відповідно до п. 5.3 Договору Орендар зобов`язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату Балансоутримувачу.

Положенням п. 3.6 Договору передбачено, що орендна плата перераховується до державного бюджету Балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця, не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Одночасно копія платіжного доручення на перерахування орендної плати до державного бюджету 70% надсилається Орендодавцеві, 30% - Балансоутримувачу.

Звертаючись з відповідним позовом до суду позивач серед іншого просить суд стягнути з відповідача 294 914,39грн заборгованості з орендної плати, яка виникла за період з лютого 2020р. по квітень 2021р.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок заборгованості з орендної плати в сумі 294 914,39грн. який виник у період з лютого 2020р. по квітень 2021р. суд відзначає його правильність в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. При цьому жодних заперечень щодо обставин викладених вище, відповідачем до суду не надано.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що відповідач порушив виконання своїх грошових зобов`язань перед позивачем за договором договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.04.2018 р., що зумовило нарахування останнім пені в сумі 19 789,66грн.

Так, у відповідності до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Пунктом 8.2 договору визначено, що орендодавець та балансоутримувач мають право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору, стягнення збитків по заборгованості з орендної плати, пені, неустойки, його розірвання в разі погіршення стану об`єкта оренди, а також його втрати (повної або часткової) внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору.

Згідно п. 3.7 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Розглянувши здійснений позивачем розрахунок суми пені в сумі 19 789,66грн. за порушення грошових зобов`язань перед позивачем за договором договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.04.2019р. судом встановлено його помилковість, у зв`язку з чим за допомогою системи "Ліга-Закон" судом зроблено власний розрахунок пені, згідно якого сума пені становить 19 787,48 грн.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові... Тієї ж позиції дотримується ВСУ у постановах від 04.07.2011 по справі №13/210/10, від 12.09.2011р. по справі № 6/433-42/183 та ВГСУ у постанові від 16.03.2011 по справі № 11/109.

Позивачем було нараховано три відсотки річних в розмірі 8 952,67грн. та інфляційних витрат в сумі 26 555,76грн. Розглянувши надані позивачем розрахунки трьох відсотків річних та інфляційних витрат, суд доходить висновку, що вказані розрахунки було здійснено позивачем обґрунтовано, з урахуванням приписів чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Юнайтед Сеплай Систем трьох відсотків річних в розмірі 8 952,67грн. та інфляційних витрат в сумі 26 555,76грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, проте враховуючи перерахунок пені, підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр. перемоги, буд. 14) в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів (Адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна площа 1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Юнайтед Сеплай Систем (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Січових стрільців, буд. 1, ) задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Юнайтед Сеплай Систем (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Січових стрільців, буд. 1, ) на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр. перемоги, буд. 14) в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів (Адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна площа 1, ) основний борг в сумі 294 914 (двісті дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот чотирнадцять)грн. 39 коп., пеню в сумі 19 787 (дев`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят сім)грн. 48коп., 3% річних в сумі 8 952 (вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві)грн. 67коп., інфляційні витрати в сумі 26 555 (двадцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять)грн. 76коп. та судовий збір в сумі 5 253 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят три)грн. 15коп.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27 січня 2022 р.

Суддя К.Ф. Погребна