СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Харків Справа № 922/3749/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Медуниця О.Є. , суддя Чернота Л.Ф.

за участю секретаря судового засідання Новікової Ю.В.

за участю представників сторін

від позивача не з`явився

від відповідача Івашкова Д.В., довіреність №б/н від 25.11.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Стальконструкція ЛТД (вх.№3717 Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 15.11.2021 у справі №922/3749/21 (повний текст рішення складено та підписано 15.11.2021, суддя Добреля Н.С.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Троян Ігоря Григоровича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стальконструкція ЛТД"
про стягнення заборгованості
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Троян Ігор Григорович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стальконструкція ЛТД" про стягнення заборгованості за договором субпідряду від 10.06.2020 року № 10/06 у розмірі 104650,41 грн., а також пені у розмірі 6113,20 грн., 10939,91 грн. інфляційних втрат та 1528,30 грн. 3% річних (1-6).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору субпідряду №10/06 від 10.06.2020 в частині оплати робіт.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.09.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи було вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.11.2021 позовні вимоги задоволені повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стальконструкція ЛТД" на користь Фізичної особи-підприємця Троян Ігоря Григоровича 104650,41 грн основного боргу, пеню у розмірі 6113,20 грн, 10939,91 грн інфляційних втрат, 1528,30 грн 3% річних, 2270,00 грн судового збору та 15000,00 грн адвокатських витрат (а.с. 75-82).

Рішення суду мотивоване доведеністю позивачем факту виконаних робіт за договором субпідряду №10/06 від 10.06.2020, проте відповідач, в порушення умов договору, не здійснив повної оплати робіт у строки, визначені договором. Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлений договором або законом порядку і строках, суд визнав вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором субпідряду від 10.06.2020 №10/06 у розмірі 104650,41 обґрунтованими.

Отже, приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання , вимога про стягнення 3% річних в сумі 1528,30 грн за період з 06.09.2020 по 02.03.2021 та інфляційних втрат в сумі 10939,31 грн за період з вересня 2020 по липень 2021 заявлені позивачем обґрунтовано, доведені матеріали справи. Також суд дійшов висновку, що позивачем обґрунтовано нарахована відповідачу пеня на суму заборгованості у розмірі 6113,20 за період з 06.09.2020 по 02.03.2021

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач, ТОВ Стальконструкція ЛТД звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 15.11.2021 у справі №922/3749/21 частково та ухвалити нове рішення, яким відмовити у заявлені позовних вимог у частині 54650,86 грн, перерозподілити судові витрати.

Відповідач в апеляційній скарзі не згоден з рішенням суду в частині стягнення заборгованості у сумі 104650,41 грн з тих підстав, що суд не звернув увагу, що договірна ціна в даному договорі є динамічною (п. 2.2. договору субпідряду).

Апелянт зазначає, що згідно з актами виконаних робіт за цим договором, які були підписані сторонами без зауважень, акт №1 приймання виконання будівельних робіт, за формою КБ-2В, в якому зазначена вартість робіт у сумі 432080,36 (а.с 25), акт вартості устаткування, за формою КБ-2В, загальною вартістю 315049,46 (а.с.29) загальна вартість фактично виконаних робіт за цим договором складає 747 129,52 грн.

Відповідачем будо здійснено оплату у розмір 300000,00 грн в якості авансового внеску, що підтверджується платіжним дорученням №7 від 15.06.2020 та в розмірі 359773,52 грн, що підтверджується платіжними дорученням №9340 від 12.08.2020. Отже, на думку скаржника розрахунок оплати складає 747129,52-300000,00-359773,52=87356,00 грн.

З огляду на розрахунок, відповідачем не була доплачена сума у розмірі 87356,00 грн.

Тобто, на думку скаржника, суд першої інстанції не дослідив всі обставини справи, помилково зазначив, що відповідачем не було сплачено залишок оплати у розмірі 104650,40 грн.

Апелянт зазначає, що суд не встановив той факт, що за договором субпідряду передбачено, що субпідрядник сплачує генпідряднику послуги, які дорівнюють 5% від загальної вартості виконаних робіт, які відповідно до п. 2.5 генпідрядник має право в односторонньому порядку утримати, шляхом зменшення розміру оплати, яка підлягає виплаті субпідряднику.

З огляду на вищевикладене, генпідрядник в односторонньому порядку утримав вартість генпідрядних послуг 37356,45 грн, що підтверджується повідомленням від директора ТОВ «Стальконструкція ЛТД». Розрахунок генпідрядних послуг складає 747129,52*5:100= 373356,45 грн.

Отже, на думку скаржника, з урахуванням правильної недоплаченої суми та утримання генпідрядних послуг, заборгованість складає 49 999,55 грн, розрахунок заборгованості 87356-37356,45=49999,55.

Оскільки сума боргу складає 49 999,55 грн, замість заявлених в першій інстанції 104650,41 грн, то сума штрафних санкцій буде меншою. За період з 06.09.2020 по 02.03.2021 розмір пені складає 2925,97, 3% річних у розмірі 730,18 та інфляційних втрат у розмірі 3074,94 грн.

Також апелянт заперечує щодо розміру витрат на правничу допомогу у сумі 15 000 грн, оскільки вважає, що дана справа відноситься до категорії малозначних справ, судовий розгляд здійснювався у письмовому провадженні, з огляду на це, вважає, що розмір стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із ціною позову.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2021 року сформовано колегію у складі: Радіонова О.О. головуючий суддя (доповідач), судді: Медуниця О.Є., Чернота Л.Ф. (а.с. 111).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Стальконструкція ЛТД на рішення Господарського суду Харківської області від 15.11.2021 у справі №922/3749/21. Встановлено учасникам справи строк до 28.12.2021 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання всім учасникам справи. Призначено справу до розгляду на 26.01.2022 о 14:15 годині (а.с. 113-114).

Відзив до суду апеляційної інстанції позивачем не наданий.

Апелянт у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач у судове засідання суду не з`явився, був повідомлений про час та місце судового засідання належним чином.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протокол судового засідання.

Приймаючи до уваги те, що явка сторін у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, керуючись ч. 12 ст.270 ГПК України, колегія суддів вважала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши представника відповідача, розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як вірно встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 10.06.2020 року між Фізичною особою-підприємцем Троян Ігорем Григоровичем (позивач, субпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стальконструкція" (відповідач, генпідрядник) було укладено договір субпідряду № 10/06, у відповідності до умов якого субпідрядник зобов`язується виконати власними та залученими силами роботи з улаштування сцени відповідно до договірної ціни (додаток № 1) на об`єкті: "Нове будівництво початкової школи та дитячого садка в мікрорайоні "Надія" сел. Пісочин Харківського району Харківської області", а генпідрядник зобов`язується надати субпідряднику будівельний майданчик, забезпечити можливість здійснення робіт на ньому, прийняти виконані роботи та оплатити їх в термін і на умовах, передбачених цим договором (а.с. 7-14).

Відповідно до п. 2.1 договору, загальна вартість робіт за договором складає 764423,93 грн. без ПДВ.

З пункту 2.2 договору вбачається: вартість робіт за договором визначається динамічної договірної ціни і узгоджується сторонами на підставі затвердженої проектно-кошторисної документації. Сторони домовилися, що динамічна договірна ціна за даним договором може бути збільшена виключно в разі зміни проектно кошторисної документації, в результаті чого істотно збільшується обсяги робіт. Витрати на виконання робіт (будівництва об`єкта) за рахунок державних коштів здійснюється в порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 2.3 договору визначено, що оплата робіт за даним договором здійснюється за рахунок коштів, перерахованих замовником на розрахунковий поточний рахунок підрядника в наступному порядку:

- авансовий платіж у розмірі 300000,00 грн. без ПДВ;

- наступні платежі будуть здійснюватися генпідрядником за роботи, передбачені цим договором і фактично виконані субпідрядником, при наявності наступних платіжних умов в сукупності:

2.3.1 наявність підписаних уповноваженими представниками обох сторін актів приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в і довідок про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ3 по кожному етапу робіт.

2.3.2 відсутність претензій генпідрядника за якістю і/або кількістю виконаних субпідрядником робіт.

2.3.3 фактичний обсяг і вид робіт, виконаних субпідрядником відповідає обсягу і виду робіт, зазначених в актах приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в і довідці про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ3, складених субпідрядником і підписаних уповноваженими особами обох сторін.

2.3.4 відсутність прострочення виконаних робіт за договором з боку субпідрядника.

2.3.5 надання субпідрядником виконавчої документації (виконавчі схеми виконаних об`ємів робіт) схеми, а також надання рахунку-фактури на фактично виконаний обсяг робіт, підтверджений актом приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ2 і довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ3.

2.3.6 договірна документація, виконавча документація повинна бути виконана субпідрядником відповідно до вимог чинного законодавства України з наявністю обов`язкових реквізитів такої документації.

Відповідно до п. 2.4 договору, при наявності всіх платіжних умов, передбачених пунктом 2.3 даного договору, генпідрядник перераховує кошти, отримані від замовника за виконані субпідрядником роботи, протягом 5 банківських днів з дня настання останньої з умов пункту 2.3. Оплата виконаних робіт проводиться поетапно проміжними платежами в міру виконаних робіт відповідно до положень цього договору.

Пунктом 2.6 договору передбачено, що остаточні взаєморозрахунки за договором здійснюються при наявності всіх умов, передбачених пунктом 2.3 договору, а також умови підписання сторонами остаточного акту приймання робіт за договором.

Відповідно до п. 3.1 договору, субпідрядник приступає до виконання робіт протягом 3 днів з моменту передачі будівельного майданчика по Акту прийому-передачі та узгодження сторонами проектно-кошторисної документації. Остаточний термін виконання робіт: не пізніше 20 серпня 2020 року.

У разі порушення умов цього договору сторони несуть відповідальність, передбачену умовами донного договору і нормами чинного законодавства України (п.10.1 договору).

Пунктом 10.3 договору, у разі затримки встановлених договором строків перерахування грошових коштів, з вини генпідрядника, останній сплачує на користь субпідрядника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості виконаного комплексу робіт за договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.12.1 договору).

Договір субпідряду №10/06 від 10.06.2020 підписано у встановленому порядку та скріплено печатками сторін без зауважень.

Як свідчать матеріали справи, позивачем було виконано субпідрядні роботи, визначені договором, що підтверджується підписаною обома сторонами документацією, а саме:

- довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 (а.с.24);

- актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в (а.с. 25-28);

- актом вартості устаткування за формою КБ2во (а.с. 29);

- відомістю ресурсів за формою 4384 вр (а.с. 30-32);

- розрахунками № 1-2 загальновиробничих витрат до акту за формою 4384 ор (а.с. 33-34);

- розрахунком № 5, за формою 4384-рср (а.с. 35);

- розрахунком №6, за формою 4384-рср (а.с. 36).

Всі перелічені довідки, акти, розрахунки підписані обома сторонами без зауважень, що підтверджують фактичний обсяг і вид робіт.

В свою чергу, відповідачем було здійснено оплати за договором у розмірі 300000,00 грн. в якості авансового внеску, що підтверджується платіжним дорученням № 7 від 15.06.2020 року та в розмірі 359773,52 грн, що підтверджується платіжним дорученням №9340 від 12.08.2020 року (а.с. 42-43).

Таким чином, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо залишку оплати у розмірі 104650,41 грн стало підставою для звернення позивача до господарського суду з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 104650,41 грн основного боргу; 10939,91 грн інфляційних втрат; пені - 6113,20 грн та 3% річних у сумі 1528,30 грн.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правовою природою укладений між сторонами Договір субпідряду №10/06 від 10.06.2020 року є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Згідно з ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Пунктом 2.1 договору, визначено, що загальна вартість робіт за договором складає 764423,93 грн. без ПДВ.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що матеріали справи містять додаток (форма №9 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013) Договірна ціна, яка підписана обома сторонами та скріплена печатками (а.с. 15),.

Проаналізувавши Договірну ціну, судом апеляційної інстанції встановлено, що вид договірної ціни «динамічна договірна ціна»: Розділ І договірної ціни включає (розрах. №1-1) Будівельні роботи (прямі витрати, у тому числі заробітна плата будівельників, монтажників вартість матеріальних ресурсів) на суму 320, 27104 тис. грн; розрахунок №1-2 (загальновиробничі витрати на суму 24,36194 тис. грн. Всього прямі і загальновиробничі витрати 403,87219 тис. грн.

Розрахунок №5 кошторисний прибуток (16,10 грн/люд.год) на суму 17,48718 тис. грн.

Розрахунок №6 кошти на покриття адміністративних витрат будівельних організацій (1,60 грн/люд.год) на суму 1,73786 тис. грн.

Разом 423,09723 тис. грн.

Єдиний податок 5% 22,26828 тис. грн.

Всього по розділу І 445,36551 тис.грн.

Розділ ІІ Устаткування (витрати з придбання та доставки устаткування, що монтується) на суму 303,10550 тис. грн.

Разом 303,10550 тис. грн.

Єдиний податок 5% на суму 15,95292 тис. грн.

Всього по розділу ІІ 319,05842 тис. грн..

Всього договірна ціна (р.І+рІІ) 764,42393 тис. грн.

Як вже було зазначено вище, позивач виконав зобов`язання щодо виконання робіт, передбачених договором субпідряду, що підтверджується підписаною обома сторонами документацією, а саме:

- довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 на суму 747,12952 тис.грн.

- актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2В на суму 432080,36 грн.

- актом вартості устаткування на суму 315049,16 грн.

- відомість ресурсів, розрахунки № 1-2

- розрахунком №5 на суму 16319,77 грн та розрахунком №6 на суму 1621,84 грн, що підтверджують фактичний обсяг і вид робіт.

Так, відповідно до акту приймання виконаних робіт №1 від 10.08.2020 року позивачем було виконано роботи на загальну суму 432080,36 грн та відповідно до акту вартості устаткування від 10.08.2020 року вартість устаткування складає 315049,16 грн, що загалом становить 747129,52 грн, що відповідає підписаній сторонами довідці про вартість виконаних будівельних робі та витрат (а.с. 24), розрахунком №5 на суму 16 319,77 грн та розрахунком №6 на суму 1 621,84 грн, що підтверджують фактичний обсяг і вид робіт (а.с.35-36).

Проте, як вірно зазначено господарським судом, відповідач в порушення умов договору, не здійснив повної оплати робіт, у строки, визначені договором.

Так, п. 2.4 договору визначено, що при наявності всіх платіжних умов, передбачених пунктом 2.3 даного договору, генпідрядник перераховує кошти, отримані від замовника за виконані субпідрядником роботи, протягом 5 банківських днів з дня настання останньої з умов пункту 2.3.

Приймаючи до уваги те, що акт приймання робіт було підписано сторонами 10.08.2020 року та враховуючи положення п. 2.4 договору щодо строку кінцевого терміну оплати, в даному випадку строк на оплату робіт є таким, що настав.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов договору та діючого законодавства господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором субпідряду від 10.06.2020 року № 10/06 у розмірі 104650,41 грн.

Суд апеляційної інстанції відхиляє твердження скаржника, що загальна вартість фактично виконаних робіт за договором складає 747129,52 грн, а тому розрахунок оплати повинен складатися 747129,52 грн 300 000 грн - 359773,52 грн та дорівнювати 87356, 00 грн, оскільки відповідно до договірної ціни (а.с. 15), яка є динамічною договірною ціною та включає декілька складових, а саме розрахунок №1-1 будівельні роботи, розрахунок №5 (кошторисний прибуток) та №6 (кошти на покриття адміністративних витрат будівельних організацій), устаткування, єдиний податок, що загалом складає 764 423,93 грн, відповідні документи підписані сторонами та надані позивачем до позовної заяви.

Також, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи скаржника, що суд першої інстанції не встановив той факт, що в порушення п.2.5 договору субпідрядник сплачує генпідряднику послуги , які дорівнюють 5% від загальної вартості виконаних робіт, генпідрядник має право в односторонньому порядку утримати, шляхом зменшення розміру оплати, яка підлягає виплаті субпідряднику, а тому генпідрядник в односторонньому порядку, утримав вартість генпідрядних послуг у сумі 37356,54 грн, що підтверджується повідомленням від директора відповідача, яке надано до апеляційної скарги, оскільки відповідне повідомлення до суду першої інстанції не надавалось, відповідач правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, в той час, як останній завчасно та належним чином був повідомлений про розгляд справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 55).

Щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 6113,20 грн., суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пунктом 10.3 договору передбачено, що у разі затримки встановлених договором строків перерахування грошових коштів, з вини генпідрядника, останній сплачує на користь субпідрядника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості виконаного комплексу робіт за договором.

Відповідно до ст. 611 ЦК одним з наслідків порушення зобов`язань є сплата неустойки, розмір якої встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції перевірив здійснений судом першої інстанції розрахунок пені за період з 06.09.2020 року по 02.03.2021 року на суму 6113,20 грн та дійшов висновку про те, що вказаний розрахунок є обґрунтованим та арифметично правильним.

Щодо стягнення 3% річних у розмірі 1528,30 грн. та інфляційних втрат у розмірі 10939,91 грн., суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням викладеного, розглядаючи вказані вимоги, суд апеляційної інстанції перевірив здійснений судом першої інстанції розрахунок 3% річних та дійшов висновку про те, що вказаний розрахунок є обґрунтованим та арифметично правильним.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних у сумі 1528,30 гривень задоволені правомірно.

Судом апеляційної інстанції також перевірено розрахунок заявлених інфляційних втрат та встановлено, що позивачем правильно визначені періоди таких нарахувань вересень 2020 липень 2021 та є арифметично вірним, на підставі здійсненого перерахунку господарський суд правомірно задовольнив інфляційні втрати у сумі 10939,91 грн.

Щодо заявлених позивачем адвокатських витрат у сумі 15000,00 грн., судом першої інстанції зазначено наступне.

Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на послуги адвоката, позивачем було надано до господарського суду: договір про надання правової допомоги від 01.08.2021 року, укладений між позивачем та адвокатом Бідило Т.О.; платіжне доручення про оплату позивачем грошових коштів у розмірі 15000,00 грн. адвокату Бідило І.Г.; акт наданих послуг від 01.10.2021 року на суму 15000,00 грн.

Відповідно до акту наданих послуг, адвокатом було надано наступні послуги: усну консультацію з вивченням документів (2000,00 грн); складання позовної заяви (12000,00 грн); підготовка інших заяв та клопотань (1000,00 грн).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно зі ст. 126 ГПК України, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При ухваленні оскаржуваного рішення господарським судом враховано правову позицію, викладену Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, згідно якої у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем в свою чергу не заявлялось клопотання до господарського суду про зменшення розміру витрат на послуги адвоката.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, а також приймаючи до уваги те, що позов було задоволено судом у повному обсязі, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду Харківської області від 15.11.2021 у справі №922/3749/21 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому повинно бути залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору розподіляються у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стальконструкція ЛТД», м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 15.11.2021 у справі №922/3749/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 15.11.2021 у справі №922/3749/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до вимог ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 28.01.2022.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя Л.Ф. Чернота