УХВАЛА

19 січня 2022 року

м. Київ

cправа № 916/2685/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гагарінське плато 5/2" (далі - ОСББ "Гагарінське плато 5/2")

на ухвалу господарського суду Одеської області від 04.11.2021 та

постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021

за позовом обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Престиж-VII"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал";

ОСББ "Гагарінське плато 5/2"

про визнання договору недійсним, та

за зустрічним позовом ОСББ "Гагарінське плато 5/2"

до: обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Престиж-VII";

товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал"

про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) ОСББ "Гагарінське плато 5/2" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 скасувати, а ухвалу господарського суду Одеської області від 04.11.2021 у справі №916/2685/21 змінити, доповнивши її резолютивну частину висновками щодо повернення ОСББ "Гагарінське плато 5/2" судового збору за подання зустрічного позову у розмірі 50% від сплаченого судового збору.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСББ "Гагарінське плато 5/2", Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.11.2021: заяву ОСББ "Гагарінське плато 5/2" про залишення зустрічного позову без розгляду у справі №916/2685/21 задоволено; зустрічний позов ОСББ "Гагарінське плато 5/2" до обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Престиж-VII", товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" про визнання договору недійсним залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду в частині стягнення судових витрат, ОСББ "Гагарінське плато 5/2" звернулося до Південно-Західного апеляційного господарського суду, в якій просило ухвалу господарського суду Одеської області від 04.11.2021 у справі №916/2685/21 змінити, доповнивши її резолютивну частину висновками щодо повернення ОСББ "Гагарінське плато 5/2" 50% судового збору, сплаченого за подання зустрічного позову.

Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 у справі № 916/2685/21 апеляційну скаргу ОСББ "Гагарінське плато 5/2" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Одеської області від 04.11.2021 у справі №916/2685/21 - без змін.

Судове рішення мотивоване тим, що, оскільки ОСББ "Гагарінське плато 5/2" звернулося до господарського суду Одеської області із заявою про залишення свого ж зустрічного позову без розгляду, то судовий збір, сплачений за його подання, у відповідності до приписів частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" не підлягає поверненню.

ОСББ "Гагарінське плато 5/2" у касаційній скарзі вказує, що оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права, оскільки за своїм змістом не відповідають вимогам статей 130, 226 ГПК України. Скаржник зазначає, що, всупереч правовим приписам, в оскаржуваних судових рішеннях не вирішено питання про повернення судового збору на користь позивача за зустрічним позовом - ОСББ "Гагарінське плато 5/2".

Проте, Верховний Суд зазначає, що доводи скаржника стосовно повернення судового збору за подання зустрічного позову у справі № 916/2685/21 є безпідставними з огляду на таке.

У відповідності до частини другої статті 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішується питання про розподіл судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Зважаючи на те, що зустрічна позовна заява у даній справі залишена без розгляду саме за заявою ОСББ "Гагарінське плато 5/2", тобто самого позивача за зустрічним позовом, Суд погоджується з висновками господарських судів попередніх інстанцій про відсутність у даному випадку правових підстав для повернення судового збору.

Крім того, посилання скаржника на приписи статті 130 ГПК України є необґрунтованими, оскільки вказана норма передбачає випадки повернення 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову у певних випадках, а саме у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову та визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Натомість, як вже зазначалося, у справі, яка розглядається, зустрічну позовну заяву залишено без розгляду за заявою ОСББ "Гагарінське плато 5/2", що не підпадає під дію статті 130 ГПК України.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.06.2021 у справі №916/1615/20 та ухвалах Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №916/1024/20, від 25.02.2021 у справі № 916/1114/20, від 12.04.2021 у справі № 916/1020/20.

Відтак правильне застосування судами попередніх інстанцій норм ГПК України під час постановлення ухвали господарського суду Одеської області від 04.11.2021 та прийняття постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 у справі №916/2685/21 є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Разом з цим заінтересовані особи, які звертаються до касаційного суду зі скаргами, мають розуміти, що Верховний Суд є "судом права", а не "фактів", який забезпечує сталість та єдність судової практики, а тому посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи чи на перевагу одних доказів над іншими не допускається.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2018 справа "ZUBAC v. CROATIA" (№ 40160/12, ЄСПЛ, § 83) вказано, що застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Враховуючи, що повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження відноситься до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18 листопада 2010 року).

ОСББ "Гагарінське плато 5/2" у поданій касаційній скарзі не спростовано наведених висновків судів першої та апеляційної інстанцій та не обґрунтовано неправильного застосування ними норм процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень.

З урахуванням викладеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги ОСББ "Гагарінське плато 5/2" на ухвалу господарського суду Одеської області від 04.11.2021 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 у справі №916/2685/21 та відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки у даній справі правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 233, 234, 235, частиною другою статті 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гагарінське плато 5/2" на ухвалу господарського суду Одеської області від 04.11.2021 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 у справі № 916/2685/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов