УХВАЛА

м. Київ

24.01.2022Справа № 910/494/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика»
доПублічного акціонерного товариства «Златобанк»
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача1. Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 2. ОСОБА_1 3. ОСОБА_2 4. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 5. Національного банку України
провизнання правовідносин припиненими та усунення перешкод у користування майном
за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору
Товариства з обмеженою відповідальністю «Біпродукт»
доПублічного акціонерного товариства «Златобанк»
провизнання правовідносин припиненими та скасування рішення
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача:не з`явився;
від відповідача:Коваль Л.Л.;
від третьої особи 1:Саковець І.В.;
від третьої особи 2:не з`явився;
від третьої особи 3:не з`явився;
від третьої особи 4:Ярошенко А.С.;
від третьої особи 5:не з`явився;
від ТОВ «Біпродукт»:не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» про визнання відсутнім прав і обов`язків за кредитним договором та договором застави.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок звернення відповідачем стягнення на предмет застави шляхом договірного списання грошових коштів на вкладному (депозитному) рахунку, позивач просив суд визнати відсутніми права і обов`язки за кредитним договором №153/10-KL від 29.10.2010, визнати відсутніми права і обов`язки за договором №3 від 06.06.2011 застави майнових прав на частку в статутному капіталі позивача, а також зобов`язати відповідача звернутися до ДП «Національні інформаційні системи» із заявою про внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про припинення обтяжень майнових прав на частку в статутному капіталі позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2016 порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду.

26.03.2016 представником позивача була подана заява про зміну предмету позову, яка була прийнята судом до подальшого розгляду, та в якій позивач просив суд розглянути та задовольнити позовні вимоги в наступній редакції:

- визнати правовідносини за кредитним договором №153/10-KL від 29.10.2010 припиненими;

- визнати правовідносини за договором №3 від 06.06.2011 застави майнових прав на частку в статутному капіталі позивача припиненими;

- усунути перешкоди у користуванні майном - майновими правами на частку в статутному капіталу позивача шляхом зобов`язання відповідача вчинити дії щодо виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження заставою майнових прав на частку згідно договору застави №3 від 06.06.2011.

26.04.2016 до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Біпродукт» надійшла позовна заява третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» з вимогами про: визнання правовідносини за Кредитним договором №153/10-KL від 29.10.2010 припиненими; скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славінського Валерія Івановича про визнання договору про розірвання договору іпотеки від 31.05.2012, укладеного 29.10.2014 між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. та зареєстрованого за №3287, оформленого повідомленням від 20.05.2015 №102; визнання правовідносини за договором іпотеки від 31.05.2012, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованим за №2614, припиненими.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2016 вказану позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2016 зупинено провадження у справі №910/494/16 до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 02.03.2016 у справі №910/27193/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» до Публічного акціонерного товариства «Златобанк», треті особи - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Національний банк України, про визнання кредитного договору №153/10-KL від 29.10.2010 р. та договору застави №3 від 06.06.2011 р. припиненими.

30.09.2021 до Господарського суду міста Києва від представника Акціонерного товариства «Ощадбанк» надійшла заява про поновлення провадження у справі, у зв`язку з тим, що 25.01.2018 ухвалою Київського апеляційного господарського суду у справі №910/27193/15 було прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» від позову, рішення до Господарського суду міста Києва від 02.03.2016 у справі №910/27193/15 визнано нечинним, а провадження у справі закрито.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2021 поновлено провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 15.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.01.2022.

В судовому засіданні представниками відповідача та НБУ були заявлені усні клопотання про залишення позовних заяв у даній справі без розгляду у зв`язку з неодноразовою неявкою позивача та третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору. Представниками третіх осіб 1 та 4 заявлені клопотання були підтримані.

Судове засідання з розгляду справи по суті були відкладено на 24.01.2022, а явку представників ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» та ТОВ «Біпродукт» в судове засідання визнано обов`язковою.

Представники позивача та третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору в судове засідання не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не направили.

Приписами ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Тобто, з наведеної норми законодавства вбачається, що неявка позивача (його представника) та неповідомлення про причини такої неявки є самостійною та достатньою підставою для залишення позову без розгляду, а норми законодавства не передбачають необхідності у повторності або систематичності невчинення позивачем (його представником) таких дій.

Наведене підтверджується і змістом ч.ч. 1, 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якими не передбачено такої підстави для відкладення судового засідання як неявка представника позивача та неповідомлення ним поважних причин неявки.

Як вже зазначалося, уповноважені представники позивача та третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору в судове засідання 05.01.2022 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

У зв`язку з викладеним, ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2022 судове засідання відкладено на 24.01.2022, при цьому явку представників позивача та третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору було визнано обов`язковою.

Однак, представник позивача та третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору в судове засідання 24.01.2022 не з`явилися, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не направили.

Суд зазначає, що неявка представників ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» та ТОВ «Біпродукт» у судові засідання перешкоджає вирішенню спору у даній справі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, суд розглядає справу виключно за зверненням особи та в межах заявлених такою особою (позивачем) позовних вимог (предмету та підстав позову).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України).

З наведених норм вбачається, що прийняття судом рішення у справі залежить, зокрема, від того, чи підтримує особа, яка звернулась до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів (ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України), тобто позивач, заявлені власні позовні вимоги (предмет та підстави позову) станом на дату розгляду справи у суді, так як суд розглядає справу та, відповідно приймає рішення, виключно в межах заявлених позивачем вимог (ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що у зв`язку з неявкою представників ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» та ТОВ «Біпродукт» у судове засідання, неподанням ними оригіналів всіх документів по суті спору, доданих до позовних заяв, суд позбавлений можливості ухвалити законне та обґрунтоване рішення (з урахуванням вимог, викладених у ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Приписами ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В даному випадку такою невчиненою процесуальною дією є забезпечення явки представників ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» та ТОВ «Біпродукт» в судові засідання.

Таким чином, вказана бездіяльність перешкоджає вирішенню спору та подальшому розгляду справи та свідчить про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

За таких обставин, враховуючи, що суд дійшов висновку залишити позовні заяви ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» та ТОВ «Біпродукт» без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям у судові засідання без поважних причин та неподання заяв про розгляд справ за їх відсутності, судовий збір покладається на вказаних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ч. 4 ст. 226, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» залишити без розгляду.

2. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Біпродукт» залишити без розгляду.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повна ухвала складена 28.01.2022.

Суддя В.П. Босий