ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2022 р. Справа№ 909/170/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 (повний текст рішення складено 08.11.2021)

у справі № 909/170/20 (суддя Полякова К.В.)

За позовом Заступника керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави

в особі Долинської міської ради

до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі відокремленого підрозділу Нафтогазовидобувного управління "Долинанафтогаз"

про стягнення 3068113,02 грн. безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Долинської міської ради звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Долинанафтогаз" про стягнення 3 068 113, 02 грн. безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є фактичним користувачем земельної ділянки щодо якої не укладено договір оренди. Зазначає, що на вказаних земельних ділянках знаходяться об`єкти відповідача. Вважає, що відповідач без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки, територіальної громади міста Долини, зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування земельною ділянкою площею 21,0715 га у вигляді орендної плати за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року. Посилається на те, що відповідач зобов`язаний повернути ці кошти на підставі ч. 1, ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 13.07.2020 року матеріали справи № 909/170/20 вирішено направити за підсудністю до Господарського суду міста Києва за місцезнаходженням відповідача.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 року у справі № 909/170/20, ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 13.07.2020 року у справі № 909/170/20 залишено без змін.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 року позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Долинської міської ради 3 068 113 грн. 02 коп. безпідставно збережених коштів, з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Івано-Франківської обласної прокуратури 46 021 грн. 70 коп. витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що до моменту оформлення права оренди земельної ділянки, на якій розташовані свердловини відповідача, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання позивачем доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними, а тому відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. На думку скаржника місцевий господарський суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, неправильно дослідив та надав оцінку доказам, які мають значення для справи, визнав встановленими обставини, які є недоведеними, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема скаржник вважає, що в даному випадку позивач має право звернутися до суду з позовом саме щодо відшкодування шкоди, завданої позивачеві внаслідок фактичного неправомірного користування відвідачем частини земельної ділянки, належної позивачу - на підставі ст. 1166 Цивільного кодексу України. Натомість на думку скаржника, на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України у спірних правовідносинах позивач має право лише просити повернути ту частину земельної ділянки, які відповідач зберіг у своєму користуванні без достатньої правової підстави. Також скаржник вважає, що місцевим господарським судом проігноровано фактичні обставини зафіксовані в акті №148/0/92-19-ДК/142/АП/09/01/-19 від 21.03.2019 року, а саме те, що при обстеженні земельної ділянки встановлено, що вона використовується відповідачем для обслуговування свердловин, решта земельної ділянки поросла чагарниками, одинокими кущами. Крім того скаржник вважає, що суд першої інстанції залишив поза увагою наявні в матеріалах справи паспорти свердловин, які спростовують доводи позивача про використання відповідачем всієї площі земельної ділянки. Не враховані судом першої інстанції на думку скаржника також й висновок експертного дослідження №ЕД-19-21/14873-ЗТ від 17.09.2021 року. Й наостанок скаржник вважає, що місцевий господарський суд самовільно здійснив збирання доказів, а саме рішення Долинської міської ради від 30.05.2018 року №1206-38/2018.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2021 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Кравчук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 року, розгляд справи призначено на 26.01.2022 року.

20.12.2021 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №909/170/20.

29.12.2021 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Долинської міської ради, позивача у справі, надійшов відзив на апеляційну скаргу.

04.01.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Калуської окружної прокуратури, надійшов відзив на апеляційну скаргу.

06.01.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", відповідача у справі, надійшли письмові пояснення по справі.

10.01.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" в особі відокремленого підрозділу Нафтогазвидобувне управління "Долинанафтогаз", відповідача у справі, надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2022 року клопотання публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі відокремленого підрозділу Нафтогазвидобувне управління "Долинанафтогаз" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon" задоволено.

13.01.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від Долинської міської ради, позивача у справі, надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 року клопотання Долинської міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon" задоволено.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2022 року, у зв`язку з відпусткою судді Кравчука Г.А., сформовано для розгляду справи №909/170/20 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2022 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 року у справі №909/170/20 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі.

В судовому засіданні 26.01.2022 року представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу, представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Прокурор в судове засіданні не з`явився, про дату та час судового засіданні повідомлений належним чином.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника прокуратури.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 14.07.2005 року між Долинською міською радою (орендодавець/позивач) та структурною одиницею Нафтогазовидобувним управлінням "Долинанафтогаз" ВАТ "Укрнафта" (орендар/ відповідач) укладено договір оренди земельної ділянки №2/5-1/77-ОР, зареєстрований у Державному реєстрі земель за №04.05.303.00103, згідно з умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв у платне користування строком на 10 років земельну ділянку площею 21,0715га кадастровий номер :01:029:0001 для обслуговування свердловин №102, №680, №108, №246, №292, №660, №250, №360, №291, №305, №40, які знаходяться в м. Долина (п.п.1., 2., 3. договору). (т.1, а.с. 26-27).

Додатковою угодою №1 від 15.07.2015 року поновлено на 2 роки строк дії договору оренди земельної ділянки №2/5-1/77-ОР, змінено нормативну грошову оцінку земельної ділянки та розмір орендної плати. (т.1, а.с. 29). Пунктом 7 Договору визначено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку договору повідомити письмово Орендаря про намір продовжити його дію.

В матеріалах справи також наявна інформація з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 12.11.2015 року відповідно якої за відповідачем здійснено реєстрацію права оренди земельної ділянки на 2 роки з кадастровим номером :01:029:0001. (т.1, а.с. 32).

Як стверджує відповідач він не повідомляв Орендаря про намір продовжити дію договору оренди. Натомість листом №11МГВ-2206 від 31.07.2017 року (т.1, а.с.36), відповідач повідомив позивача про намір повернути частину земельної ділянки площею 8,2724 га за договором оренди земельної ділянки №2/5-1/77-ОР у зв`язку з тим, що на орендованій земельній ділянці окрім свердловин, знаходяться болота, чагарники, пасовища, присадибні ділянки, які не використовувались та не використовуються у господарській діяльності відповідачем, а також просив надати дозвіл на виготовлення нової технічної документації із землеустрою та укласти новий договір оренди земельної ділянки площею 12,7991га.

В подальшому рішенням Долинської міської ради Івано-Франківської області №843-29/2017 від 17.08.2017 року (т.1, а.с. 37) поновлено відповідачу терміном на 5 років договір оренди земельної ділянки площею 21,0715га кадастровий номер :01:029:0001; зобов`язано відповідача укласти угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки з дати прийняття рішення та провести його державну реєстрацію.

Листом №55/05-17/18в від 02.10.2017 року (т.1, а.с.40), позивачем направлено на адресу відповідача два примірника проекту додаткової угоди №2 до договору оренди №2/5-1/77-ОР.

Втім, відповідач листом №18юр-3086 від 20.10.2017 року відхилив оферту позивача та повернув примірники угоди без підписання. (т.1, а.с. 41).

Дані обставини встановлені судами в межах справи № 910/23506/17 за участі Долинської міської ради Івано-Франківської області та ПАТ "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Долинанафтогаз".

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 05.07.2018 року у справі № 910/23506/17, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 року у справі № 910/23506/17, відмовлено у задоволенні позову Долинської міської ради Івано-Франківської області до ПАТ "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Долинанафтогаз" про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки та відмовлено у задоволенні зустрічного позову ПАТ "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Долинанафтогаз" до Долинської міської ради Івано-Франківської області про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки №2/5-1/77-ОР від 01.07.2005 року, оскільки позовна вимога про визнання припиненим договору оренди землі не є способом захисту порушеного права, а є обставиною, на яку сторони посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень під час розгляду даного спору, що настала відповідно до умов п. 29 договору та приписів ст. 31 Закону України "Про оренду землі", що регулює спірні правовідносини.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 75 ГПК України).

Також відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23.12.2015 року земельна ділянка площею 210715 кв.м., розташована в м. Долина, використовується відповідачем для обслуговування свердловин №102, №680, №108, №246, №292, №660, №250, №360, №291, №305, №40, площа земельної ділянки під забудовою становить 210715 кв.м., нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 14 701 585, 55 грн. (т.1, а.с. 55).

Судом першої інстанції встановлено, що коефіцієнт індексації у 2014 році становив 1,249; у 2015 році - 1,433; у 2016 році - 1,06; у 2017 році - 1; у 2018 році - 1, у 2019 році - 1, у зв`язку з чим проіндексована нормативна грошова оцінка станом на 2019 рік становила 27 891 936, 61 грн.

Листом №17/05-17/175 від 05.12.2017 року Долинська міська рада повідомила землекористувача, що останнім не надано підтверджених даних на предмет дослідження корисних властивостей орендованих земельних ділянок на підставі чого можливо б було повернення таких земельних ділянок. Також рада повідомила, що на даних земельних ділянках знаходяться об`єкти нерухомого майна, які належать відповідачу на праві власності, а тому рада не може прийняти земельні ділянки під даними об`єктами, оскільки враховуючи ст. 120 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою припиняється у разі набуття права власності на будівлю або споруду, що перебувають у користуванні іншої особи. (т.1, а.с. 47).

Листами №01/01/11/07/01/07-997 від 16.03.2018 року, №01/01/11/07/01/01-02/1-2979 від 14.12.2018 року, №01/01/11/07/01/01-02/2-760 від 02.07.2019 року та №01/01/11/07/01/01-01/02-1093 від 28.11.2019 року відповідач звертався до Долинської міської ради з проханням надати дозвіл на розподіл земельних ділянок, зокрема, площею 21,0715га, та виготовлення нової технічної документації на земельну ділянку площею 12,7991 га. (т.1, а.с. 147, 148-149, 150-151, 155).

Втім, Долинська міська рада листами №18/05-17/134 від 24.11.2017 року, №18/05-17/299 від 16.04.2018 року, №176320 від 02.08.2019 року та №178018 від 26.12.2019 року повідомила відповідача про те, що питання про надання згоди на розподіл земельних ділянок не набрало необхідної кількості голосів для прийняття рішення про задоволення. (т.1, а.с. 152, 153, 154, 157).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 року у справі № 300/177/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2020 року, визнано протиправною бездіяльність Долинської міської ради Івано-Франківської області щодо неприйняття рішення по розгляду клопотання Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" №01/01/11/07/01/01-01-01/02-1093 від 28.11.2019 року про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 21,0715 га кадастровий номер :01:029:0001. Зобов`язано Долинську міську раду Івано-Франківської області прийняти на пленарному засіданні рішення за результатами розгляду клопотання Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" №01/01/11/07/01/01-01-01/02-1093 від 28.11.2019 року про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 21,0715 га кадастровий номер :01:029:0001 з урахуванням правової оцінки наданої судом в рішенні.

13.03.2019 року Долинська міська рада звернулася до Долинської ОДПІ з листом № 242/05-17/15в щодо надання інформації по нарахованій відповідачу орендній платі за землю з 01.01.2019 року. (т.1, а.с. 48).

У відповіді від 21.03.2019 року на вказаний вище лист ГУ ДФС в Івано-Франківській області повідомило, що нарахування відповідно до поданих декларацій по платі за землю (в частині орендної плати за земельні ділянки) становить за 2018 рік 45 603 533, 34 грн. та за 2019 рік - 23 473 383, 45 грн. При цьому, в 2018 році відповідачем сплачено 44 501 780 грн. та станом на 18.03.2019 року - 5 723 256, 01 грн. (т.1, а.с. 50).

Листом від 26.03.2019 року Долинська міська рада повідомила відповідача про необхідність надати роз`яснення щодо різниці нарахування плати за землю в 2018 та 2019 роках. (т.1, а.с. 51).

Листом від 04.04.2019 року №01/01/11/07/01/01-02/2-435 відповідач зазначив, що з огляду на закінчення строку дії укладених з Долинською міською радою договорів оренди, відповідач звертався з листами щодо укладення нових договорів на необхідні для здійснення господарської діяльності частини земельних ділянок, зокрема, щодо договору №2/5-1/77-ОР на площу 12,7991 га (загальна площа 21,0715 га, з якої повертається 8,2724 га). Так, після закінчення строку дії вказаного договору відповідач фактично продовжував використовувати 12,7991 га земельної ділянки, замість 21,0715 га, у зв`язку з чим сплачує земельний податок за ставкою 1 % від нормативної грошової оцінки землі площею 21,0715 га до прийняття Долинською міською радою рішення про розподіл та надання в оренду земельної ділянки площею 12,7991 га. (т.1, а.с. 52-54).

Також з матеріалів справи вбачається, що актом від 21.03.2019 року № 148/0/92-19-ДК/142/АП/09/01/-19 перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки, складеним державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Угриновською Н.П., у присутності маркшейдера Горбатюка Ф.А., відповідно до вимог статей 6, 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", встановлено використання відповідачем земельної ділянки площею 21,0715 га (кадастровий номер :01:029:0001). (т.1, а.с. 70).

Також, згідно з актом обстеження земельної ділянки від 21.03.2019 року № 149/0/92-19-ДК/182/АО/10/01/-19, складеним вищевказаними державним інспектором Угриновською Н.П. у присутності маркшейдера Горбатюка Ф.А., за результатами обстеження земельної ділянки площею 21,0715 га (кадастровий номер :01:029:0001) встановлено, що остання використовується для обслуговування об`єктів відповідача для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами. При обстеженні вищевказаної земельної ділянки встановлено, що вона використовується відповідачем для обслуговування свердловин, решта земельної ділянки поросла чагарниками, одинокими кущами. (т.1, а.с. 142).

Листом від 06.05.2019 року до Долинської міської ради відповідач повідомив, що з огляду на закінчення строку дії договорів оренди земельних ділянок та повернення відповідачем за підписаними ним актами земельних ділянок підстави для укладення додаткових угод до договору відсутні. При цьому відповідач також зазначив, що продовжував використовувати, зокрема, 12,7991 га із земельної ділянки площею 21,0715 га, та за відсутності рішення про розподіл земельної ділянки здійснює оплату земельного податку за ставкою 1 %. (т.1, а.с. 76-78).

13.05.2020 року відповідачем складено акт обстеження земельної ділянки площею 21,0715 га (кадастровий номер :01:029:0001) та встановлено, що на вказаній земельній ділянці знаходяться свердловини та об`єкти нерухомого майна відповідача, а саме: свердловини №102, №680, №108, №246, №292, №660, №250, №360, №291, №305, №40. Площа землі, яка необхідна відповідачу, та яку останній використовує для розміщення та обслуговування вищевказаних свердловин, орієнтовно становить 12,7991 га. Із земельної ділянки площею 21,0715га, кадастровий номер :01:029:0001, відповідач не використовує землю орієнтовною площею 8,2724 га, яка зайнята болотами, чагарниками, присадибними ділянками, кущами та лініями електропередачі АТ "Прикарпаттяобленерго". (т. 3, а.с. 120).

Також, у матеріалах справи міститься паспорти свердловин №102, №680, №108, №246, №292, №660, №250, №360, №291, №305, №40. Відповідно до паспорту від 01.12.2016 № 64034 свердловина № 102 ліквідована. (т.1, а.с. 79-89).

Також відповідачем додано до матеріалів справи висновок експертного дослідження від 17.09.2021 року, складений Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, за результатами якого фактична площа частин земельної ділянки в межах земельної ділянки площею 21,0715 га, кадастровий номер :01:029:0001, яку використовує відповідач, становить 2,4181 га; необхідна площа для обслуговування свердловин та іншого нерухомого майна - 3,8746 га; площа частин земельної ділянки, яку фактично займають інші суб`єкти господарювання (АТ "Прикарпаттяобленерго") - 0,0185 га; фактична площа частин земельної ділянки, яка є вільною від нерухомого та іншого майна відповідача - 18,6349 га; варіант поділу земельної ділянки наведений у додатках до висновку. (т.6, а.с. 53-63).

Отже, звертаючись з даним позовом, прокурор вказує, що відповідач без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки, територіальної громади міста Долини, зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування земельною ділянкою площею 21,0715 га у вигляді орендної плати за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року, а тому на підставі ч. 1, ст. 1212 Цивільного кодексу України відповідач повинен зобов`язаний повернути такі грошові кошти.

Прокурор зазначив, що сума сплаченого відповідачем земельного податку за ставкою 1 % від нормативної грошової оцінки становила 278 919, 37 грн., у той час як 12 % від нормативної грошової оцінки 27 891 936, 61 грн. за земельну ділянку площею 21,0715 га складає 3 347 032, 39 грн., у зв`язку з чим прокурором розраховано, що розмір безпідставно збережених відповідачем коштів становить 3 068 113, 02 грн.

При цьому, нарахування орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0001, площею 21,0715га, за 2019 рік здійснено, виходячи зі встановленого рішенням Долинської міської ради Івано-Франківської області від 11.02.2010 року № 1748-42/2010 (зі змінами від 30.05.2018 року за рішенням № 1206-38/2018) відсотку від нормативної грошової оцінки в розмірі 12 %.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно із частиною першою статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, дев`ятої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, у випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати в порядку статті 1212 ЦК України.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Зазначені правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц та від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року.

З огляду на викладене відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Разом з тим для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 Цивільного кодексу України).

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18).

Отже, у разі коли особа користувалася земельною ділянкою без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим зберегла кошти, вона зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17).

Судом першої інстанції встановлено, що спірній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :01:029:0001, вона вважається сформованою (є сформованим об`єктом цивільних прав) та перебувала в оренді відповідача на підставі договору оренди землі №2/5-1/77-08 (строк дії якого закінчився 12.11.2017 року) як ділянка для обслуговування свердловин №102, №680, №108, №246, №292, №660, №250, №360, №291, №305, №40, якими володів на праві власності відповідач (т.1, а.с. 79-89).

Із вказаних вище обставин, судом першої інстанції встановлено, що й не заперечується позивачем та відповідачем, додаткова угода про поновлення договору оренди земельної ділянки укладена не була. Земельна ділянка з кадастровим номером :01:029:0001 відповідачем не була повернута позивачеві після закінчення строку дії договору.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач продовжує з 12.11.2017 року користування земельною ділянкою площею 21,0715га, кадастровий номер :01:029:0001, втім, як зазначає сам відповідач, він користується даною земельною ділянкою, однак орієнтовною площею 12,7991 га.

Посилання відповідача, що не поділ земельної ділянки площею 21,0715 га кадастровий номер :01:029:0001 стався не з його вини, а внаслідок протиправною бездіяльність Долинської міської ради Івано-Франківської області щодо неприйняття рішення по розгляду клопотання Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" №01/01/11/07/01/01-01-01/02-1093 від 28.11.2019 року про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 21,0715 га кадастровий номер :01:029:0001 (Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 року у справі № 300/177/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2020 року), колегією суддів відхиляються. Оскільки, як вже зазначалось вище для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що актом від 21.03.2019 року № 148/0/92-19-ДК/142/АП/09/01/-19 перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки, складеним державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Угриновською Н.П., у присутності маркшейдера Горбатюка Ф.А., відповідно до вимог статей 6, 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", встановлено використання відповідачем земельної ділянки площею 21,0715 га (кадастровий номер :01:029:0001). (т.1, а.с. 70).

Також, згідно з актом обстеження земельної ділянки від 21.03.2019 року № 149/0/92-19-ДК/182/АО/10/01/-19, складеним вищевказаними державним інспектором Угриновською Н.П. у присутності маркшейдера Горбатюка Ф.А., за результатами обстеження земельної ділянки площею 21,0715 га (кадастровий номер :01:029:0001) встановлено, що остання використовується для обслуговування об`єктів відповідача для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами. При обстеженні вищевказаної земельної ділянки встановлено, що вона використовується відповідачем для обслуговування свердловин, решта земельної ділянки поросла чагарниками, одинокими кущами. (т.1, а.с. 142).

Тобто факт використання відповідачем спірної земельної ділянки 21,0715 га у спірний період з 01.01.2019р по 31.12.2019р. підтверджується вищезазначеними актами.

13.05.2020 року (поза межами спірного періоду) відповідачем в односторонньому порядку,( у зв`язку з тим, що Долинська міська рада не направила свого представника), складено акт обстеження земельної ділянки площею 21,0715 га (кадастровий номер :01:029:0001) та встановлено, що на вказаній земельній ділянці знаходяться свердловини та об`єкти нерухомого майна відповідача, а саме: свердловини №102, №680, №108, №246, №292, №660, №250, №360, №291, №305, №40. Площа землі, яка необхідна відповідачу, та яку останній використовує для розміщення та обслуговування вищевказаних свердловин, орієнтовно становить 12,7991 га. Із земельної ділянки площею 21,0715га, кадастровий номер :01:029:0001, відповідач не використовує землю орієнтовною площею 8,2724 га, яка зайнята болотами, чагарниками, присадибними ділянками, кущами та лініями електропередачі АТ "Прикарпаттяобленерго". (т. 3, а.с. 120).

Щодо доводів скаржника стосовно того, що він використовує не всю земельну ділянку, колегія суддів зазначає наступне.

Земельна, ділянка площею 21,0715 га сформована як об`єкт цивільних прав у, відповідності до ст. 79 і Земельного кодексу України (визначено її площу, межі та внесено інформацію про неї до Державного земельного кадастру), їй присвоєно кадастровий номер :01:029:0001 (що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015 від 16.10.2015 року (т.3, а.с. 113); витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.11.2015 року (т.1, а.с. 31); інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.02.2020 року. (т.1, а.с. 33-35).

Також з матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка площею 21,0715 га за кадастровим номером :01:029:0001 перебувала в оренді відповідача протягом дванадцяти років (з 2005 року до 2017 року, що підтверджується договором оренди земельної ділянки №2/5-1/77-ОР та додатковою угодою №1 до вказаного договору від 15.07.2015 року).

Крім того земельна ділянка площею 21,0715 га за кадастровим номером :01:029:0001 використовується відповідачем для обслуговування свердловин №102, №680, №108, №246, №292, №660, №250, №360, №291, №305, №40, які є власністю відповідача (що підтверджується Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 21.03.2019 року м. Долина №148/0/92-19-ДК/142/АП/09/01/-19), а також Актом обстеження земельної ділянки від 21.03.2019 року №148/0/92-19-ДК/182/АО/Ю/01/-19.

Отже, на земельній ділянці площею 21,0715 га за кадастровим номером :01:029:0001, як і у 2017 році так і в даний час знаходяться об`єкти нерухомого майна відповідача (а саме свердловини №102, №680, №108, №246, №292, №660, №250, №360, №291, №305, №40) і жоден із цих об`єктів не демонтований/не відчужений відповідачем (що підтверджується паспортами свердловин).

Цільове призначення земельної ділянки площею 21,0715 га - для розміщення та, експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами.

При цьому, доказів формування спірної земельної ділянки площею 21,0715га з кадастровим номером :01:029:0001, в іншому розмірі, ніж зазначено в Державному земельному кадастрі, матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до Наказу Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 06.05.2008р. №95 «Про затвердження Правил безпеки в нафтогазодобувній ' промисловості України» (надалі - Правила) зазначено, що ці Правила встановлюють вимоги безпеки під час будівництва та експлуатації, капітального ремонту та досліджень нафтових, газових та інших, пов`язаних з видобуванням нафти і газу, свердловин, промислового та міжпромислового збору нафти і газу, підготовки нафти і газу до транспортування магістральними трубопроводами.

Відповідно до термінів наведених у вказаних Правилах, Охоронна зона - територія, прилегла до об`єктів нафтогазодобувної промисловості (ділянки землі, водойми, річки, лісу тощо), на якій господарська діяльність здійснюється із певними обмеженнями, установленими, чинним законодавством. У межах охоронних зон не допускається присутність сторонніх осіб.

Відповідно до п.4.16. Правил, на території промплощадок нафтогазодобувних виробництв та в межах їх охоронних зон не дозволяється розміщувати будь-які об`єкти (у тому числі й соціально-побутової інфраструктури), що не мають безпосереднього відношення до виробництва.

У Додатку №2 Правил визначено мінімальні відстані об`єктів облаштування нафтових і газових родовищ до будівель і споруд (зокрема наведено мінімальні відстані щодо діючих свердловин - радіусом 150 м., а також ліквідованих свердловин - радіусом 50 м).

На земельній ділянці площею 21,0715 га розміщено багато свердловин охоронні зони яких покривають всю земельну ділянку, таким чином вся земельна ділянка підпадає під обмеження, які спричинені охоронними зонами свердловин, і не може бути використана для будь якої іншої діяльності окрім як нафтогазовидобувного виробництва. Площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення.

Тобто з вищевикладеного вбачається та підтверджується матеріалами справи про наявність між сторонами спору щодо площі земельної ділянки, яку продовжує використовувати відповідач після припинення між сторонами договірних правовідносин.

Однак, колегія судів підкреслює, що предметом даного позову є безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою територіальної громади Долинської міської ради площею 21,0715 га без правовстановлюючих документів за період 2019 року, зокрема, без поновлення дії договору оренди землі, що призвело до несплати орендної плати в бюджет.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позовні вимоги прокуратури в інтересах Долинської міської ради жодним чином не стосуються спору щодо площі фактичного використання відповідачем земельної ділянки територіальної громади органу місцевого самоврядування на даний час, оскільки розрахунок заборгованості подається виключно щодо сформованої земельної ділянки, на якій наявне нерухоме майно відповідача станом на 2019 рік та дана земельна ділянка не повернута позивачеві.

Саме з тих підстав колегія суддів не бере до уваги наданий до матеріалів справи відповідачем висновок експертного дослідження від 17.09.2021 року, складений Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, за результатами якого фактична площа частин земельної ділянки в межах земельної ділянки площею 21,0715 га, кадастровий номер :01:029:0001, яку використовує відповідач, становить 2,4181 га. Оскільки предметом доказування у даній справі є розмір безпідставно збережених відповідачем коштів з орендної плати за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23.12.2015, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 210715 кв.м., становить 14 701 585, 55 грн., а з урахуванням коефіцієнту індексації - 27 891 936, 61 грн. станом на 2019 рік.

Нарахування орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0001, площею 21,0715га, за 2019 рік здійснено, виходячи зі встановленого рішенням Долинської міської ради Івано-Франківської області від 11.02.2010 року № 1748-42/2010 (зі змінами від 30.05.2018 року за рішенням № 1206-38/2018) відсотку від нормативної грошової оцінки в розмірі 12 %.

При цьому посилання скаржника на те, що місцевий господарський суд самовільно здійснив збирання доказів, а саме рішення Долинської міської ради від 30.05.2018 року №1206-38/2018 колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до п.12.3 ст. 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

П.п.12.3.3. п.12.3 ст. 12 Податкового кодексу України - копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів або про внесення змін до них надсилається в електронному вигляді у десятиденний строк з дня прийняття до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів, але не пізніше 1 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін до них.

П.п. 12.3.4. п.12.3 ст. 12 Податкового кодексу України - рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Таким чином податкове законодавство України встановлює, що місцеві податки встановлюються органом місцевого самоврядування на бюджетний рік і будь-які зміни місцевих податків починають діяти з наступного бюджетного року.

Відповідно до рішення Долинської міської ради від 30.05.2018 року №1206-38/2018 «Про внесення змін в рішення міської ради від 11.02.2010 року №1748-42/2010 «Про орендну плату за землю в місті Долині» було внесено зміни в п.2.3 додатку до рішення замінивши відсоток від нормативної грошової оцінки з « 10» на « 12». Вказане рішення міської ради було прийнято відповідно до п.п.12.3.4. п.12.3. ст.12 Податкового кодексу України, до 15 липня 2018 року, відповідно застосування цього рішення розпочалось із 01.01.2019 року, дане рішення встановлює податок на 2019 бюджетний рік.

Відповідно До рішення Долинської міської ради від 23.05.2019 року №1681-51/2019 «Про рішення міської ради від 30.05.2018 року №1206-38/2018 «Про внесення змін в рішення міської ради від 11.02.2010 року№1748-42/2010 «Про орендну плату за землю в місті Долині»» було скасоване рішення від 30.05.2018 року №1206-38/2018. Вказане рішення міської ради було прийнято відповідно до п.п.12.3.4. п.12.3. ст.12 Податкового кодексу України, до 15 липня 2019 року, відповідно застосування цього рішення розпочнеться із 01.01.2020 року.

Рішенням від 23.05.2019 року №1681- 51/2019 було скасовано рішення від 30.05.2018 року №1206-38/2018, яким встановлювався відсоток « 12», тобто поверталися до попереднього відсотку « 10», але застосування цього рішення і відповідно застосування відсотку « 10» розпочало з 01.01.2020 року, (про вище зазначене було вказано міською радою у відповіді на відзив, а також долучено копію рішення Долинської міської ради від 23.05.2019 року №1681-51/2019 «Про рішення міської ради від 30.05.2018 року №1206- 38/2018 «Про внесення змін в рішення міської ради від 11.02.2010 року№1748-42/2010 «Про орендну плату за землю в місті Долині»»).

Також відповідно до п.п. 12.3.4. п.12.3 ст. 12 Податкового кодексу України - рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період).

Виходячи з положень статей 1, 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", рішення органів місцевого самоврядування є публічною інформацією, що може бути одержана із мережі Інтернету на сторінці розпорядника інформації як із загальнодоступного джерела.

Дане рішення опубліковано Долинською міською радою Івано-Франківської області (https://dolyna.if.ua/doc/rishennya-sesiji/pro-vnesennya-zmin-v-rishennya-miskoji-rady-vid-11-02-2010-1748-422010-pro-orendnu-platu-za-zemlyu-v-misti-dolyni-3/) та розміщено у відкритому доступі.

Отже, враховуючи те, що як позивач так і відповідач посилаються на вказане рішення у своїх поясненнях, місцевий господарський суд не здійснював збирання доказів, а лише здійснив посилання на рішення, яке є в публічному доступі.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року до стягнення безпідставно збережених відповідачем коштів у вигляді орендної плати, з розрахунку 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 21,0715 га, за вирахуванням сплачених відповідачем коштів у розмірі 278 919, 37 грн., є арифметично вірними та такими, що підлягають задоволенню.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідачем не було подано до суду належним чином обґрунтованого контррозрахунку пред`явлених до стягнення позивачем безпідставно збережених коштів, при цьому ж відповідач не заперечує факт користування спірною земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 року прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" задоволенню не підлягає.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано відповідачу вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 року у справі №909/170/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 року у справі №909/170/20 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №909/170/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.01.2022 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз