УХВАЛА

19 січня 2022 року

м. Київ

cправа № 922/2024/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В. А. - головуючого, Берднік І. С., Міщенка І. С.,

секретар судового засідання - Дерлі І. І.

за участю представників сторін:

прокуратури - Янківський С. В.

позивача-1 - не з`явився,

позивача-2 - не з`явився,

відповідача-1 - не з`явився,

відповідача-2 - Отенко Павло Васильвич (адвокат),

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 (судді: Шутенко І. А. - головуючий, Гребенюк Н. В., Хачатрян В. С.)

та рішення Господарського суду Харківської області від 14.07.2021 (суддя Чистякова І. О.)

за позовом Керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави, в особі:

1. Харківської міської ради,

2. Північно-Східного офісу Держаудитслужби

до: 1. Управління екології та благоустрою Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради,

2. Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради

про скасування рішення тендерного комітету та визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Салтівської окружної прокуратури м. Харкова (далі - Прокурор) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради (далі - Рада, Позивач-1) та Північно-Східного офісу Держаудитслужби (далі - Держаудитслужба, Позивач-2) до Управління екології та благоустрою Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради (далі - Управління, Відповідач-1) та Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради (далі - СКП "Харківзеленбуд", Відповідач-2), в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення тендерного комітету Управління екології та благоустрою Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради за оголошенням UА-2020-12-01-007064-b про прийняття рішення щодо наміру укласти договір на закупівлю послуги з догляду за об`єктами зеленого господарства (ДК 021:2015: 77310000-6 - послуги з озеленення територій та утримання зелених насаджень) з Спеціалізованим комунальним підприємством "Харківзеленбуд" Харківської міської ради, оформлене протоколом № 9 від 01.02.2021;

- визнати недійсним договір № 28 від 16.02.2021, укладений між Управлінням екології та благоустрою Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради та Спеціалізованим комунальним підприємством "Харківзеленбуд" Харківської міської ради щодо закупівлі послуги з догляду за об`єктами зеленого господарства, припинивши його виконання на майбутнє.

Позов обґрунтовано тим, що Відповідачі є пов`язаними особами, а тому Управління з урахуванням вимог статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі" зобов`язане було прийняти рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов`язане було відхилити тендерну пропозицію СКП "Харківзеленбуд". Однак, всупереч вимог наведеного Закону Відповідач-1 уклав з Відповідачем-2 вказаний договір з подальшим укладанням додаткової угоди. Прокурор зазначав, що такий договір укладено за результатами проведеної процедури закупівлі з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", а тому він підлягає визнанню недійсним.

Підставою для звернення до суду із даним позовом в інтересах держави Прокурор зазначив те, що Північно-Східний офіс Держаудитслужби та Харківська міська рада, незважаючи на наявні порушення вимог законодавства та необхідніть невідкладного захисту інтересів держави, як уповноважені органи до теперішнього часу не вжили заходів щодо скасування рішення тендерного комітету та визнання спірного договору недійсним.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.07.2021 у справі №922/2024/21, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2021, повністю відмовлено у задоволенні позову.

Зазначені судові рішення обґрунтовано тим, що в даному випадку відсутні підстави вважати Відповідача-1 пов`язаною особою з Відповідачем-2 в розумінні пункту 20 частини першої статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки Управління не має право втручатись в оперативну та господарську діяльність СКП "Харківзеленбуд", а також не має можливості здійснювати вирішальний вплив на неї. Крім того, Відповідач-1 не є органом управління та не володіє часткою, яка становила б не менше ніж 25 відсотків статутного капіталу учасника процедури закупівлі.

Водночас суди зазначили, що відповідно до положень Закону України "Про публічні закупівлі" сама по собі пов`язаність замовника з учасником процедурі закупівлі не є підставою для прийняття рішення про відмову учаснику в участі у вказаній процедурі та відхиленні його тендерної пропозиції, такою підставою є пов`язаність самих учасників між собою.

Таким чином, місцевий і апеляційний суди дійшли висновку, що у Відповідача-1 були відсутність підстав для прийняття рішення про відмову Відповідачу-2 в участі у процедурі закупівлі та відхиленні його тендерної пропозиції, а сама процедура закупівлі № UА-2020-12-01-007064-b була здійснена з дотриманням вимог Закону України "Про публічні закупівлі".

При цьому суди зазначили також про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання недійсним спірного договору, враховуючи відсутність порушень під час проведення процедури закупівлі № UА-2020-12-01-007064-b та ненадання Прокурором доказів існування обставин, з якими чинне законодавство пов`язує визнання договору недійсним.

У касаційній скарзі заступника керівника Харківської обласної прокуратури просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове про задоволення позову.

У якості підстави для подання вказаної скарги заявник посилається на неврахування господарськими судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду щодо застосування норм статей 1, 17, 31 Закону України "Про публічні закупівлі" у аналогічних правовідносинах, викладених в постановах від 27.03.2020 у справі № 905/1250/18, від 10.06.2021 у справі № 910/114/19.

У відзиві на касаційну скаргу Відповідач-1 просить залишити її без задоволення , а оскаржувані судові рішення - без змін.

Від СКП "Харківзеленбуд" також надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому Відповідач-2 просить закрити касаційне провадження за вказаною скаргою, а у разі його продовження - рішення Господарського суду Харківської області від 14.07.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 у справі №922/2024/21 залишити без змін, а касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника сторони, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі заступника керівника Харківської обласної прокуратури, а також матеріали справи, Верховний Суд відхиляє ці доводи та зазначає, що обставини, які стали підставою для відкриття касаційного провадження не підтвердилися, тому касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою у справі № 927/1020/20 підлягає закриттю з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

Таким чином, за змістом пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України оскарження судових рішень з підстави, зазначеної у пункті 1 частини другої цієї статті, можливе за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

При цьому згідно з пунктом 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Зазначена норма процесуального права спрямована на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають із подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції є запорукою дотримання принципу правової визначеності.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де є схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19).

При цьому відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Таким чином, подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

Разом з тим, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Так, у справі № 905/1250/18 розглядались позовні вимоги про визнання недійсним рішення тендерного комітету та про визнання недійсним договору про закупівлю, обґрунтовані тим, що при проведенні відкритих торгів та укладенні вказаного договору першим відповідачем у зазначеній справі були допущені істотні порушення вимог Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки тендерний комітет зобов`язаний був прийняти рішення про відмову учасникам в участі у процедурі закупівлі та зобов`язаний був відхилити тендерну пропозицію учасника, який є пов`язаною особою з іншими учасниками процедури закупівлі та/або з членом (членами) тендерного комітету, уповноваженою особою (особами) замовника.

Водночас, при розгляді справи № 905/1250/18 судами встановлено, що на офіційному веб-порталі "Державні закупівлі" відповідачем-1 у наведеній справі на виконання річного плану закупівель було опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів щодо закупівлі послуг, а саме послуги з утримання вулично-дорожньої мережі за кодом класифікатору "Благоустрій доріг і шосе".

Для участі у торгах надійшло 2 тендерні пропозиції, а саме: пропозиція Комунального підприємства Слов`янської міської ради "Водозниження" та пропозиція Комунального підприємства "АТП 052814".

Відповідно до протокольного рішення замовника про відхилення тендерної пропозиції електронних торгів/закупівлі на засіданні тендерного комітету визначено, що пропозиція учасника Комунального підприємства Слов`янської міської ради "Водозниження" відповідає тендерній документації замовника та відповідно прийнято рішення за результатами оцінки про визначення цього учасника переможцем.

При цьому господарськими судами у справі № 905/1250/18 було встановлено, що: обидва комунальні підприємства створені Слов`янською міською радою на базі комунальної власності територіальної громади міста Слов`янська; власником (засновником) підприємств є Слов`янська міська рада; обидва підприємства підпорядковані органу місцевого самоврядування - Слов`янській міській раді та її виконавчому комітету. Відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у графі "перелік засновників" як юридичної особи Комунального підприємства Слов`янської міської ради "Водозниження", так і Комунального підприємства "АТП 052814" зазначено Слов`янську міську раду. Керівники Комунального підприємства Слов`янської міської ради "Водозниження" і Комунального підприємства "АТП 052814" призначені на підставі розпоряджень Слов`янського міського голови на умовах, укладених з ними контрактів.

З огляду на наведене, господарські суди попередніх інстанцій, з висновками яких погодився і Верховний Суд, зазначили, що Комунальне підприємство Слов`янської міської ради "Водозниження", Комунальне підприємство "АТП 052814" та відповідач-1 у наведеній справі (замовник закупівель) є пов`язаними особами в розумінні пункту 19 частини першої статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки усі ці юридичні особи перебувають під спільним контролем однієї юридичної особи, а саме: засновника в особі Слов`янської міської ради, яка відповідно до установчих документів здійснює контроль над учасником процедури закупівлі.

За таких обставин суди, встановивши, що учасники процедури закупівлі є пов`язаними особами, і це відповідно до статті 30 вказаного Закону є підставою для відхилення замовником пропозиції конкурсних торгів, дійшли висновку про наявність підстав для визнання рішення тендерного комітету недійсним як такого, що прийняте з порушенням норм Закону України "Про публічні закупівлі".

У свою чергу, у справі № 910/114/19 розглядались позовні вимоги щодо визнання недійсним договору про закупівлю апаратури для записування та відтворення звуку й зображення, обґрунтовані, зокрема, порушенням процедури закупівлі, з посиланням на те, що її учасники є пов`язаними між собою особами.

При цьому скасовуючи судові рішення господарських судів попередніх інстанцій у справі № 910/114/19, Верховний Суд виходив з того, що позивач у вказаній справі обґрунтовував свої вимоги порушенням процедури закупівлі, зокрема, у зв`язку з тим, що її учасники є пов`язаними між собою особами. Водночас, наведені доводи не обмежувалися наявністю виключно родинних зв`язків між керівниками учасників процедури закупівлі. Позивач стверджував також про наявність інших доказів, які підтверджують вплив на учасника закупівлі. Зокрема, на підтвердження факту пов`язаності між собою вказаних учасників закупівлі, позивач посилався на те, що відповідні обставини вже були встановлені під час здійснення іншої процедури закупівлі за державні кошти. Однак, за висновком Верховного Суду, господарські суди попередніх інстанцій наведеним доводам, а також іншим, зазначеним в позовній заяві, оцінки не надали та їх жодним чином не відхили, у разі наявності для того підстав; місцевий і апеляційний суди обмежились перевіркою обставин наявності родинних зв`язків між керівниками учасників, в той час як це не є єдиною ознакою пов`язаності між собою учасників процедури закупівлі.

Таким чином, Верховний Суд у наведеній справі дійшов висновку, що судам попередніх інстанцій необхідно було надати оцінку матеріалам справи на предмет наявності доказів, у тому числі, й на підтвердження інших ознак пов`язаності між собою учасників процедури закупівлі. Крім того, поза увагою судів попередніх інстанцій залишилось те, що підставою для визнання недійсним спірного договору про закупівлю позивачем у вказаній справі було визначено також норми статті 232 Цивільного кодексу України з посиланням на те, що зазначений договір було укладено за наявності ознак зловмисної домовленості між службовими особами й уповноваженими представниками одного з учасників та Державної судової адміністрації України.

З викладеного убачається, що підставами для задоволення позову чи направлення справи на новий розгляд до місцевого суду стала пов`язаність саме учасників процедури закупівлі, що відповідно до положень Закону України "Про публічні закупівлі" є підставою для відхилення замовником пропозиції такого учасника конкурсних торгів.

Разом з тим, як встановлено судами під час розгляду цієї справи, в даному випадку відсутні підстави вважати Відповідача-1 (замовника процедури закупівлі) пов`язаною особою з Відповідачем-2 (одним з учасників такої процедури) в розумінні пункту 20 частини першої статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки Управління не має право втручатись в оперативну та господарську діяльність СКП "Харківзеленбуд", а також не має можливості здійснювати вирішальний вплив на неї. Крім того, Відповідач-1 не є органом управління та не володіє часткою, яка становила б не менше ніж 25 відсотків статутного капіталу учасника процедури закупівлі.

Водночас, за висновком судів у цій справі, сама по собі пов`язаність замовника з учасником процедури закупівлі відповідно до положень Закону України "Про публічні закупівлі" не є підставою для прийняття рішення про відмову учаснику в участі у вказаній процедурі та відхиленні його тендерної пропозиції, такою підставою є пов`язаність самих учасників між собою.

Таким чином, місцевий і апеляційний суди дійшли висновку, що у Відповідача-1 були відсутність підстав для прийняття рішення про відмову Відповідачу-2 в участі у процедурі закупівлі та відхиленні його тендерної пропозиції, а сама процедура закупівлі № UА-2020-12-01-007064-b була здійснена з дотриманням вимог Закону України "Про публічні закупівлі".

З огляду на викладене судові рішення Верховного Суду у справах № 905/1250/18 та № 910/114/19 і викладена у них правова позиція хоча і були прийняті за подібного правового регулювання, однак за відмінних підстав позову та встановлених фактичних обставин, у залежності від яких вони і були прийняті, що виключає подібність спірних правовідносин у справі, що переглядається, та у наведених справах.

Водночас колегія суддів звертає увагу, що господарськими судами попередніх інстанцій при вирішенні спору у цій справі були враховані правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 27.07.2021 у справі № 922/2469/20 та від 12.08.2021 у справі № 922/2809/20, які були прийняті за подібного суб`єктного складу учасників і правового регулювання спірних правовідносин, а також фактичних обставин.

При цьому колегія суддів враховує, що у справі № 922/2809/20 Верховний Суд вже досліджував питання подібності правовідносин, аналогічних до тих, що склалися між учасниками у цій справі, з правовідносинами та обставинами справи, які склалися між сторонами у справі № 905/1250/18, та дійшов висновку про їх неподібність.

Зважаючи на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена у пункті 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження, колегія суддів відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 цього Кодексу дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 14.07.2021 у справі № 922/2024/21.

Керуючись статтями 234, 235, 296, 300 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження, відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури у справі №922/2024/21, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Зуєв

Судді І. С. Берднік

І. С. Міщенко