ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2022 р. Справа№ 910/15389/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Коротун О.М.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача 1: не прибув;

від відповідача 2: не прибув,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2021 року

у справі №910/15389/21 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Акціонерного товариства "РВС Банк"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Газова компанія "Черкаси-Газ"

2. ОСОБА_1

про солідарне стягнення 126 238,00 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "РВС Банк" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газова компанія "Черкаси-Газ" (далі - відповідач 1), ОСОБА_1 (далі - відповідач 2) про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газова компанія "Черкаси-Газ" та ОСОБА_1 126 238,00 грн, з яких: 30 072,36 грн пені, 30% річних у розмірі 68 381,70 грн та 27 783,94 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Черкаси-Газ» (як принципалом) умов укладеного з позивачем договору про надання гарантії №Д-8108-19Г від 23.12.2019 року. Оскільки виконання зобов`язання за вказаним договором було забезпечено порукою за договором поруки №ДП-7381-1-19Г від 23.12.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2021 року передано позовну заяву Акціонерного товариства "РВС Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газова компанія "Черкаси-Газ" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 126 238,00 грн за підсудністю до Господарського суду Черкаської області.

Не погодившись із винесеною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2021 року у справі №910/15389/21 та направити справу для розгляду до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, а також порушив норми процесуального права, зокрема, ч. 11 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вказана норма не застосовується до спірних правовідносин.

Так, за твердженням скаржника дійсно, правила виключної підсудності не поширюються на правила загальної та альтернативної підсудності. Разом з тим, предмет спору у даній справі не пов`язаний з емісією, обігом, виконанням інструментів грошового ринку, а тому ч. 11 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України не може поширюватися на спірні правовідносини. Проте, навіть ч. 11 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що справа розглядається господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі №910/15389/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя), судді Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 року витребувано у Господарського суду Черкаської області матеріали справи №910/15378/21 та відкладено вирішення питання, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

06.12.2021 року матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду. Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2021 року у справі №910/15389/21 своєю ухвалою від 13.12.2021 року.

Позивач своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав, що згідно з ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

12.01.2022 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі представника Акціонерного товариства "РВС Банк" за наявними в матеріалах справи документами.

Представники сторін у судове засідання 12.01.2022 року не з`явилися. Про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, зокрема ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 року.

Враховуючи, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду ухвали місцевого господарського суду, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки ухвали Господарського суду Черкаської області в апеляційному порядку за відсутності представників сторін, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 28.09.2021 року підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга ОСОБА_1 - без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Колегія суддів відзначає, що право особи на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду, в тому числі додержання правил юрисдикції у господарських судах.

Виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування.

За змістом ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до ч. 15 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України у випадку об`єднання позовних вимог щодо укладання, зміни, розірвання і виконання правочину з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов`язання, спір розглядається господарським судом за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання.

Оскільки, стороною за основним зобов`язанням - договором про надання гарантії №Д-8108-19Г від 23.12.2019 є відповідач 1, місцезнаходженням якого згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є 18000, Черкаська обл., місто Черкаси, вул. Святотроїцька, будинок 73/3 (станом на дату звернення позивача з позовом до суду), даний спір підлягає розгляду Господарським судом за місцезнаходженням відповідача 1, а саме Господарським судом Черкаської області.

Згідно з ч. 1 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

У ч. 2 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що матеріали справи №910/15389/21 за позовом Акціонерного товариства «РВС Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Черкаси-Газ» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 126 238,00 грн слід передати за підсудністю до Господарського суду Черкаської області.

Щодо твердження скаржника, що предмет спору у даній справі не пов`язаний з емісією, обігом, виконанням інструментів грошового ринку, а тому ч. 11 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України не може поширюватися на спірні правовідносини, колегія суддів відзначає, що в оскаржуваній ухвалі допущена технічна помилка щодо посилання на ч. 11 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України (при цьому текст пункту було зазначено правильно), яка не вплинула на правильність висновків суду.

Решта вимог і доводів апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у оскаржуваній ухвалі.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2021 року у справі №910/15389/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2021 року у справі №910/15389/21 без змін.

3. Справу №910/15389/21 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Коротун

Дата складення повного тексту 13.01.2022 року.