ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" січня 2022 р. Справа № 924/1102/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., при секретарі судового засідання Сарело Р.О., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Мономах М", м. Красилів

до приватного підприємства "Вектор-М", м. Хмельницький

про стягнення грошей

за участю представників сторін: не з`явились

встановив:

Позивач у позові просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлений товар в розмірі 212 782, 03 грн., з яких: 176 100, 09 грн. основний борг, 12 802, 52 грн. 3% річних, 23 879, 42 грн. інфляційні.

Обгрунтовуючи позов, позивач зазначає, що між сторонами виникли договірні відносини щодо поставки товару позивачем на користь відповідача. При цьому, відповідач має оплатити поставлений товар на суму, зазначену у накладних, які є належними документами, що підтверджують наявність договірних відносин. Таким чином, поставивши відповідачу товар згідно накладних на загальну суму 176 100, 09 грн., позивач виконав свої зобов`язання належним чином. Відповідач же, не здійснивши оплати вказаного товару (що суперечить вимогам ст. 692 ЦКУ), допустив прострочення, що свідчить про наявність заборгованості. Нарахування інфляційних та річних заявлено з посиланням на ст. 625 ЦКУ.

Представник позивача до суду не з`явився, будь-яких клопотань не подав. Належність повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання підтверджується направленням представнику позивача на його електронну адресу (вказану у позові) ухвали суду від 10.01.22 (з відповідними відомостями), про що свідчить підпис відповідального працівника канцелярії суду на штампі ухвали про її направлення.

Представник відповідача до суду не з`явився, будь-яких клопотань не подав. Належність повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання підтверджується присутністю його представника в підготовчому засіданні 10.01.22, де така інформація оголошена судом під розписку представника відповідача .

У письмовому відзиві відповідач позов не визнає, вказує на його безпідставність. Зокрема, відповідач вказав, що у позовній заяві зазначено обставини наявності боргу, які не відповідають дійсності, оскільки відповідач оплатив зазначені у позові видаткові накладні (поставлений товар) у повному обсязі. При цьому, видаткові накладні, які покладено в основу обґрунтування позову вже були предметом дослідження суду у справі № 924/1140/20, де суд встановив факт оплати відповідачем більшої частини суми за такими накладними. Залишок суми також оплачено відповідачем окремо.

Матеріалами справи встановлено.

Згідно підписаних обома сторонами та скріплених їх печатками видаткових накладних: № 223 від 29.03.19 на суму 50 294, 26 грн., № 256 від 18.04.19 на суму 13 074 грн., № 366 від 18.04.19 на суму 13 377, 60 грн., № 370 від 07.06.19 на суму 2 448 грн., № 415 від 07.06.19 на суму 11 651, 29 грн., № 519 від 06.06.19 на суму 8 481, 23 грн., № 520 від 07.06.19 на суму 961, 37 грн., № 521 від 07.06.19 на суму 16 858, 44 грн., № 524 від 07.06.19 на суму 13 820, 59 грн., № 525 від 07.06.19 на суму 8 370, 74 грн., № 526 від 07.06.19 на суму 14 119, 01 грн., № 527 від 07.06.19 на суму 6 770, 56 грн., № 964 від 12.09.19 на суму 11 273 грн., № 962 від 23.09.19 на суму 4 600 грн. постачальник - ТОВ „Торговий Дім „Мономах М" (позивач) поставив, а покупець - ПП „Вектор-М" (відповідач) прийняв товар на загальну суму 176 100, 09 грн.

Згідно платіжних доручень (містять підпис представника та печатку банку, а також напис „Проведено банком"): № 100001468 від 23.09.19 на суму 4 600 грн., № 100001389 від 10.09.19 на суму 11 273 грн., № 100001034 від 17.07.19 на суму 78 757 грн., № 100001029 від 16.07.19 на суму 3 796, 27 грн., № 100001002 від 08.07.19 на суму 4 819, 98 грн., № 100000858 від 06.06.19 на суму 1 981, 23 грн., № 100000853 від 06.06.19 на суму 6 500 грн., № 100000608 від 24.04.19 на суму 60 000 грн. відповідач (платник) оплатив на користь позивача 171 727, 48 грн.

04.02.21 Господарським судом Хмельницької області ухвалено рішення у справі № 924/1140/20 за позовом ТОВ „Торговий дім „Мономах М" до ПП „Вектор-М" про стягнення 1 231 591, 72 грн., яким позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 14 836, 92 грн. заборгованості, 13 731, 52 грн. 3% річних, 12 591, 45 грн. інфляційних та судовий збір. У решті позову відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.21 у справі 924/1140/20 вищевказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Крім того, у справі наявне платіжне доручення від 15.07.21 № на суму 46 113, 17 грн., де платником є ПП „Вектор-М", одержувачем - виконавча служба.

Дослідивши наявні у справі заяви по суті спору та докази, давши їм оцінку у сукупності, при аналізі норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд врахував таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В силу ч. 1 ст. 181 ГКУ господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальної вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимога щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦКУ).

Тобто, закон дозволяє укладення усних договорів поставки товару у спрощений спосіб.

Обгрунтовуючи наявність заявленої до стягнення основної суми заборгованості в розмірі 176 100, 09 грн., позивач посилається на не оплату відповідачем поставленого позивачем товару згідно видаткових накладних: № 223 від 29.03.19 на суму 50 294, 26 грн., № 256 від 18.04.19 на суму 13 074 грн., № 366 від 18.04.19 на суму 13 377, 60 грн., № 370 від 07.06.19 на суму 2 448 грн., № 415 від 07.06.19 на суму 11 651, 29 грн., № 519 від 06.06.19 на суму 8 481, 23 грн., № 520 від 07.06.19 на суму 961, 37 грн., № 521 від 07.06.19 на суму 16 858, 44 грн., № 524 від 07.06.19 на суму 13 820, 59 грн., № 525 від 07.06.19 на суму 8 370, 74 грн., № 526 від 07.06.19 на суму 14 119, 01 грн., № 527 від 07.06.19 на суму 6 770, 56 грн., № 964 від 12.09.19 на суму 11 273 грн., № 962 від 23.09.19 на суму 4 600 грн.

Дійсно, враховуючи всі наявні реквізити вищевказаних накладних, останні відповідають вимогам Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" що ставляться до первинних бухгалтерських документів, а відтак, такі накладні є належним доказом здійснення відображених в них господарських операцій (поставки товарів) на відповідну суму. Відповідно, вони є доказом досягнення відповідних усних домовленостей (договору) між сторонами.

Проте, слід зазначити, що вищевказані видаткові накладні були предметом дослідження суду у справі № 924/1140/20 за позовом ТОВ „Торговий дім „Мономах М" до ПП „Вектор-М" (ті ж сторони в тих же статусах, що і у справі № 924/1102/21) про стягнення 1 231 591, 72 грн., де суд, зокрема встановив, що на підтвердження здійснення поставки товару за договором поставки від 23.10.18 позивачем надано копії видаткових накладних: № 223 від 29.03.19 на суму 50 294, 26 грн., № 256 від 18.04.19 на суму 13 074 грн., № 366 від 18.04.19 на суму 13 377, 60 грн., № 370 від 07.06.19 на суму 2 448 грн., № 415 від 07.06.19 на суму 11 651, 29 грн., № 519 від 06.06.19 на суму 8 481, 23 грн., № 520 від 07.06.19 на суму 961, 37 грн., № 521 від 07.06.19 на суму 16 858, 44 грн., № 524 від 07.06.19 на суму 13 820, 59 грн., № 525 від 07.06.19 на суму 8 370, 74 грн., № 526 від 07.06.19 на суму 14 119, 01 грн., № 527 від 07.06.19 на суму 6 770, 56 грн., № 964 від 12.09.19 на суму 11 273 грн., № 962 від 23.09.19 на суму 4 600 грн. (арк. справи № 53, абз. 14).

Слід зазначити, що серед вищевказаних накладних у рішенні суду у справі № 924/1140/20 (арк. справи № 53, абз. 14) зазначена також накладна від 27.11.18 № 185 на суму 969 593, 92 грн., яка не увійшла в обґрунтування позову у справі № 924/1102/21.

При цьому, суд в рішенні у справі № 924/1140/20 (арк. справи № 53, абз. 16) зазначив, що підписання сторонами видаткових накладних після 31.12.18 здійснено уже за межами договору поставки від 23.10.18. Тобто, саме видаткова накладна від 27.11.18 № 185 оформлена на виконання договору від 23.10.18. Решта ж видаткових накладних (тобто всі накладні, які вказані позивачем в обґрунтування позову у справі № 924/1102/21), оскільки вони підписані вже після 31.12.18 (всі накладні підписані в період з березня по вересень 2019 року) складені не на виконання договору від 23.10.18, а є свідченням досягнення інших, усних домовленостей.

Здійснивши аналіз платіжних документів у справі № 924/1140/20, в тому числі платіжних доручень: № 100001468 від 23.09.19 на суму 4 600 грн., № 100001389 від 10.09.19 на суму 11 273 грн., № 100001034 від 17.07.19 на суму 78 757 грн., № 100001029 від 16.07.19 на суму 3 796, 27 грн., № 100001002 від 08.07.19 на суму 4 819, 98 грн., № 100000858 від 06.06.19 на суму 1 981, 23 грн., № 100000853 від 06.06.19 на суму 6 500 грн., № 100000608 від 24.04.19 на суму 60 000 грн., які наявні також у справі № 924/1102/21, суд зазначив, що (арк. справи № 55, абз.2, 3) враховуючи наявність заборгованості за накладною від 27.11.18 № 185 в сумі 10 464, 31 грн., неповну оплату відповідачем решти видаткових накладних, підписаних сторонами у 2019 році, заборгованість за якими становить 4 372, 61 грн. (визнається відповідачем), сума заборгованості відповідача перед позивачем за отримані товари як за договором поставки, так і за окремими видатковими накладними становить 14 836, 92 грн., які і підлягають стягненню.

Таким чином, документально підтвердженим є встановлений судом факт того, що заборгованість відповідача за видатковими накладними, які покладені в основу обґрунтування позову в справі № 924/1102/21, станом на 11.05.21 (дата винесення постанови апеляційного суду у справі № 924/1140/20, яким залишено в силі рішення суду першої інстанції та підтверджено викладені у ньому висновки) становила лише 4 372, 61 грн.

В той же час, згідно платіжного доручення від 15.07.21 № позивач сплатив виконавчій службі 41 777, 29 грн. (загальна сума боргу, стягнута за рішенням суду у справі № 924/1140/20, а саме основний борг, річні, інфляційні та судові витрати) в рахунок стягнення коштів згідно виконавчого провадження щодо виконання рішення суду в справі № 924/1140/20, в суму яких ввійшла в тому числі і сума боргу за накладними, що покладені в основу обґрунтування позову у справі № 924/1102/21.

Таким чином, станом на час розгляду справи, видаткові накладні: № 223 від 29.03.19 на суму 50 294, 26 грн., № 256 від 18.04.19 на суму 13 074 грн., № 366 від 18.04.19 на суму 13 377, 60 грн., № 370 від 07.06.19 на суму 2 448 грн., № 415 від 07.06.19 на суму 11 651, 29 грн., № 519 від 06.06.19 на суму 8 481, 23 грн., № 520 від 07.06.19 на суму 961, 37 грн., № 521 від 07.06.19 на суму 16 858, 44 грн., № 524 від 07.06.19 на суму 13 820, 59 грн., № 525 від 07.06.19 на суму 8 370, 74 грн., № 526 від 07.06.19 на суму 14 119, 01 грн., № 527 від 07.06.19 на суму 6 770, 56 грн., № 964 від 12.09.19 на суму 11 273 грн., № 962 від 23.09.19 на суму 4 600 грн. оплачені у повному обсязі.

Відтак, обставини наявності заборгованості за такими накладними не знайшли свого документального підтвердження, в зв`язку з чим у позові потрібно відмовити.

Судові витрати, в тому числі судовий збір за подання позову та витрати позивача на професійну правничу допомогу, в силу ч. ч. 1, 4 ст. 129 ГПКУ, покладаються на ТОВ „Торговий дім „Мономах М".

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук/ направлено 3 прим.:

1- до справи

2- представнику позивача Савченко Я.В. (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

3 - відповідачу (29017, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Свободи, 6А) рек. з пов.