УХВАЛА

28 січня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/11734/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Баранець О. М., Кролевець О. А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Руденко М. А., Корсак В. А., Пономаренко Є. Ю.

від 23.11.2021

за позовом Офісу великих платників податків ДПС

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Білої Ірини Володимирівни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Офіс великих платників ДПС звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Білої Ірини Володимирівни, в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просив:

- визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Білої Ірини Володимирівни щодо не прийняття кредиторських вимог у розмірі 86 218 830,99 грн та не включення останніх до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра";

- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Білу Ірину Володимирівну прийняти кредиторські вимоги у розмірі 86 218 830,99 грн та внести їх до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 у справі № 910/11734/20 позов задоволено: визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Білої Ірини Володимирівни щодо неприйняття кредиторських вимог у розмірі 86 218 830,99 грн та не включення їх до акцептованого реєстру кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра". Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Білу Ірину Володимирівну прийняти кредиторські вимоги у розмірі 86 218 830,99 грн та внести їх до акцептованого реєстру кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра".

Постановою від 23.11.2021 Північний апеляційний господарський суд скасував рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 у справі № 910/11734/20. Ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.

04 січня 2022 року Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 у справі № 910/11734/20 та клопотанням про заміну сторони у справі № 910/11734/20 Офісу великих платників податків ДПС на Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України визначено вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Приписами пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Таким чином, з огляду на зміст наведених вимог процесуального закону, при касаційному оскарженні, зокрема, постанови суду апеляційної інстанції, якою переглянуто рішення суду першої інстанції, скаржник зобов`язаний зазначити яку саме норму (які саме норми) матеріального права неправильно застосував суд апеляційної інстанції, яку саме норму (які саме норми) процесуального права порушив суд апеляційної інстанції, обґрунтувати в чому саме полягає таке порушення чи неправильне застосування норм права та яким чином воно вплинуло на прийняття оскаржуваного рішення. Крім того, скаржник зобов`язаний також зазначити та належно обґрунтувати виключний випадок (виключні випадки) касаційного оскарження, передбачені частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Втім, в касаційній скарзі Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків цитує частину 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, наголошуючи, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

При цьому Суд звертає увагу, що Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків оскаржує судове рішення, зазначене у пункті 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Також в касаційній скарзі скаржник зауважує, що Північний апеляційний господарський суд неправильно трактував постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 910/8132/17 та від 12.06.2018 у справі № 910/14465/17.

Поряд із цим Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків не зазначено які саме норми матеріального або процесуального права порушив чи неправильно застосував Північний апеляційний господарський суд та в чому саме полягає таке порушення, а також не наведено та не обґрунтовано виключний випадок (випадки) касаційного оскарження, передбачений частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що сама по собі незгода скаржника із прийнятим судовим рішенням, без викладення аргументів щодо порушення або неправильного застосування у даному випадку судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, без наведення та обґрунтування виключних випадків касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції недостатні для виконання вимог частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

З огляду на наведене, касаційна скарга Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків не приймається до розгляду і підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку із поверненням касаційної скарги Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Суд не розглядає клопотання про заміну сторони у справі № 910/11734/20 Офісу великих платників податків ДПС на Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 у справі № 910/11734/20 повернути.

2. Копію цієї ухвали, копію касаційної скарги, додані до скарги матеріали на 6 аркушах (в тому числі платіжне доручення № 537 від 02.12.2021 про сплату 8 408,00 грн) надіслати скаржникові; копію цією ухвали - іншим учасникам справи.

3. Оригінал касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді О. М. Баранець

О. А. Кролевець