РІШЕННЯ

Іменем України

11 січня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/645/19
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Хіловської І.Д., розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

АДРЕСА_1 , e-mail представника: ІНФОРМАЦІЯ_1

до

відповідача-1: ОСОБА_2 (провадження у справі щодо відповідача 1 закрите)

відповідача-2: ОСОБА_3

АДРЕСА_2 , e-mail: відсутня

відповідача-3: ОСОБА_4

АДРЕСА_3 , e-mail: відсутня

відповідача-4: ОСОБА_5

АДРЕСА_4 , e-mail: відсутня

відповідача-5: ОСОБА_6

АДРЕСА_5 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3

відповідача-6: ОСОБА_7

АДРЕСА_6 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3

відповідача-7: ОСОБА_8

АДРЕСА_6 e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3

відповідача-8: ОСОБА_9

АДРЕСА_7 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_10 , e-mail представника: ІНФОРМАЦІЯ_1

АДРЕСА_8

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_11

АДРЕСА_9 , e-mail представника: ІНФОРМАЦІЯ_1

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_12

АДРЕСА_9

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_13

АДРЕСА_1 , e-mail представника: ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання удаваними правочинів, переведення прав та обов`язків покупця, витребування часток у статутному капіталі та визнання права власності на частку у статутному капіталі

Представники сторін:

від позивача: Гутник В.П., адвокат, ордер серія СВ №1020103 від 11.01.2022

від третьої особи-1: Гутник В.П., адвокат, ордер серія СВ №1020104 від 11.01.2022

від третьої особи-2: Гутник В.П., адвокат, ордер серія СВ №1020105 від 11.01.2022

від третьої особи-3: Гутник В.П., адвокат, ордер серія СВ №1020106 від 11.01.2022

від третьої особи-4: Гутник В.П., адвокат, ордер серія СВ №1020107 від 11.01.2022

від відповідача-2: Шевченко О.А., адвокат, ордер серія ЧН №075300 від 23.09.2019

від відповідача-3: Шевченко О.А., адвокат, ордер серія ЧН №075299 від 23.09.2019

від відповідача-4: Шевченко О.А., адвокат, ордер серія ЧН №085801 від 23.09.2019

від відповідача-5: Коленченко О.О., адвокат, ордер серія ЧН №066622 від 16.09.2019

від відповідача-6: Коленченко О.О., адвокат, ордер серія ЧН №066620 від 16.09.2019

від відповідача-7: Коленченко О.О., адвокат, ордер серія ЧН №066621 від 16.09.2019

від відповідача-8: не прибув

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 подано позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання удаваними правочинів, а саме:

- договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" від 19 червня 2017 року, укладеного між ОСОБА_3 як дарувальником та ОСОБА_2 як обдаровуваним, предметом якого є частка у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" у розмірі 11,11% номінальною вартістю 1 333,00 грн;

- договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" від 19 червня 2017 року, укладений між ОСОБА_4 , як дарувальником, та ОСОБА_2 , як обдаровуваним, предметом якого є частка у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" у розмірі 11,11 % номінальною вартістю 1 333,00 грн;

- договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" від 19 червня 2017 року, укладеного між ОСОБА_5 як дарувальником та ОСОБА_2 , як обдаровуваним, предметом якого є частка у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" у розмірі 11,11 % номінальною вартістю 1 333,00 грн;

- договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" від 2 серпня 2018 року, укладеного між ОСОБА_6 як дарувальником та ОСОБА_2 як обдаровуваним, предметом якого є частка у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" у розмірі 3,71 % номінальною вартістю 445,00 грн;

- договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" від 2 серпня 2018 року, укладеного між ОСОБА_7 як дарувальником та ОСОБА_2 як обдаровуваним, предметом якого є частка у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" у розмірі 3,7 % номінальною вартістю 444,00 грн;

- договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" від 2 серпня 2018 року, укладеного між ОСОБА_8 як дарувальником та ОСОБА_2 , як обдаровуваним, предметом якого є частка у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" у розмірі 3,7 % номінальною вартістю 444,00 грн,

які вчинені для приховування інших правочинів, та перевести на позивача права і обов`язки покупця:

частки у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" у розмірі 11,11 % номінальною вартістю 1 333,00 грн., яка належала ОСОБА_3 ;

частки у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" у розмірі 11,11 % номінальною вартістю 1 333,00 грн, яка належала ОСОБА_4 ;

частки у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" у розмірі 11,11 % номінальною вартістю 1 333,00 грн, яка належала ОСОБА_5 ;

частки у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" у розмірі 3,71 % номінальною вартістю 445,00 грн, яка належала ОСОБА_6 ;

частки у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" у розмірі 3,7 % номінальною вартістю 444,00 грн, яка належала ОСОБА_7 ;

частки у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" у розмірі 3,7 % номінальною вартістю 444,00 грн, яка належала ОСОБА_8 ;

та витребування з володіння ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 частку у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" у розмірі 44,44 % (сорок чотири цілих сорок чотири сотих відсотка) номінальною вартістю 5332,00 грн (п`ять тисяч триста тридцять дві гривні 00 копійок) та визнати за ОСОБА_1 право власності на частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" номінальною вартістю 5332,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спірні договори дарування є удаваними та укладені для приховання інших правочинів, а саме договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО", які порушують переважне право позивача як його учасника на купівлю відповідних часток у статутному капіталі Товариства.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 927/645/19 за правилами загального позовного провадження (суддя Книш Н.Ю.), підготовче засідання призначене на 23.09.2019.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 31.10.2019 задоволено клопотання позивача та залучено до участі у справі як третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 20.12.2019 у справі № 927/645/19 у позові відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 у справі № 927/645/19 рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.12.2019 залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що дії відповідачів 2-7 щодо дарування відповідачу-1 часток в статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" не суперечать статуту Товариства та нормам статей 52-53 Закону України від 19.09.1991 № 1576-XII "Про господарські товариства" (далі - Закон № 1576-XII), статті 147 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статтям 20, 21 Закону України від 06.02.2018 № 2275-VIII "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (далі - Закон № 2275-VIII), оскільки статутом Товариства не заборонено відчуження учасником товариства частки третім особам, і таке відчуження відбулось шляхом дарування, тоді як інші учасники товариства користуються переважним правом лише на купівлю частки іншого учасника. При цьому доводи (сумніви) позивача щодо мотивів укладених договорів дарування суди визнали необґрунтованими, оскільки такі не можуть бути безумовною обставиною, що свідчить про укладення спірних договорів з метою приховання інших правовідносин, у спірному випадку, що виникають на підставі договору купівлі-продажу.

Суди дійшли висновку про недоведеність позивачем наявності встановлених законодавством умов для визнання спірних договорів дарування частки у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" удаваними, а отже, як наслідок, і відсутність підстав для задоволення інших вимог позивача як похідних.

Постановою Верховного Суду від 16.02.2021 постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 та рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.12.2019 у справі № 927/645/19 скасовано. Справу № 927/645/19 передано на новий розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

У своїй постанові суд касаційної інстанції зазначив про правомірність ухвали Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 у справі № 927/645/19, якою відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_2 ОСОБА_9 в частині позовних вимог про визнання удаваними правочинів (договорів дарування часток у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" від 19.06.2017 та від 02.08.2018 ) та переведення на позивача прав і обов`язків покупця часток у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО". Також суд касаційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, під час розгляду справи не дослідив зібраних у справі доказів, необґрунтовано відхилив заяву учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, встановив обставини справи на підставі недопустимих доказів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 927/645/19 передано на розгляд судді Демидовій М.О.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.03.2021 справу №927/645/19 прийнято до свого провадження суддею Демидовою М.О. та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.03.2021 у порядку ч.6 ст.176 Господарського процесуального кодексу України здійснено запит до відповідних органів реєстрації щодо місця перебування та місця проживання відповідачів, фізичних осіб фізичних осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої особи, про що постановлено ухвалу від 24.03.2021.

На адресу суду від запитуваних органів надійшли листи, відповідно до яких фізична особа ОСОБА_3 (відповідач-2) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_10 ; фізична особа ОСОБА_4 (відповідач-3) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_11 ; фізична особа ОСОБА_5 (відповідач-4) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_12 ; фізична особа ОСОБА_6 (відповідач-5) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_13 ; фізична особа ОСОБА_7 (відповідач-6) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_13 ; фізична особа ОСОБА_8 (відповідач-7) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_13 ; фізична особа ОСОБА_9 (відповідач-8) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_14 .

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.04.2021 підготовче засідання призначено на 25.05.2021, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті.

У зв`язку з перебуванням судді Демидової М.О. у відпустці розгляд справи №927/645/19, призначеної на 25.05.2021 о 14:20, не відбувся, про що учасники судового процесу повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 27.05.2021 відмовлено у задоволенні заяви від 18.05.2021 ОСОБА_9 про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 27.05.2021 підготовче засідання у справі №927/645/19 призначено на 08.06.2021.

В матеріалах справи наявні докази вручення ухвали-повідомлення від 27.05.2021 відповідачам-2, 3, 4, 5, 6, 7, позивачу, третім особам-1, 2, 3, 4 - розписки про отримання ухвали- повідомлення (а.с. 134-137 т.9).

01.06.2021 на електронну адресу та 03.06.2021 від представника відповідача-8 ( ОСОБА_9 ) надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Дана заява містить електронний цифровий підпис.

Ухвалою суду від 02.06.2021 задоволено заяву представника ОСОБА_9 від 31.05.2021 та призначено проведення судового засідання 08.06.2021 о 14:20 за участю представника ОСОБА_9 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

02.06.2021 ухвалою Господарського суду Чернігівської області заяву представника ОСОБА_9 від 31.05.2021 задоволено.

03.06.2021 відповідачами-2-4 ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) до суду подано клопотання про відкладення підготовчого засідання від 03.06.2021, призначеного на 08.06.2021, оскільки їх представник - адвокат Шевченко О.А. буде задіяний в той же день при розгляді касаційної скарги в Касаційному кримінальному суді Верховного Суду.

07.06.2021 відповідачами 5,6,7 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) подано клопотання від 07.06.2021 про перенесення підготовчого засідання, призначеного на 08.06.2021, оскільки їх представник - адвокат Коленченко О.О. буде задіяний в той же день в судовому засіданні Верховного Суду по розгляду справи № 927/478/20.

У підготовче засідання 08.06.2021 прибули позивач, треті особи та відповідач-8.

Відповідачі 1-7 у підготовче засідання 08.06.2021 не прибули, про час та дату проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021 задоволено заяву представника ОСОБА_9 від 10.06.2021, призначено проведення судового засідання 07.07.2021 о 12:00, за участю представника ОСОБА_9 , в режимі відеоконференції, з використанням власних технічних засобів, в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

23.06.2021 на адресу Господарського суду Чернігівської області від позивача та третіх осіб надійшли зауваження щодо протоколу судового засідання від 22.06.2021, відповідно до яких позивач та треті особи зазначили про невірність (помилковість) записів у протоколі судового засідання від 08.06.2021.

24.06.2021 до суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга від 24.06.2021 на пункт перший резолютивної частини ухвали Господарського суду Чернігівської області від 08.06.2021 у справі № 927/645/19 (щодо тексту ухвали Господарського суду Чернігівської області від 08.06.2021 у справі № 927/645/19 до виправлення у ній ухвалою суду від 29.06.2021 допущених описок).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 29.06.2021 поновлено ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 пропущений процесуальний строк на подання зауважень щодо протоколу судового засідання від 08.06.2021 у справі № 927/645/19. Враховано письмові зауваження представника позивача та третіх осіб з приводу неправильності протоколу судового засідання від 08.06.2021 року у справі № 927/645/19 у частині помилково зазначеного у протоколі, а саме: у частині процесуальної дії під порядковим номером "5" судом не вчинялися дії щодо оголошення усіх клопотань та заяв учасників судового процесу, зокрема, суд не повідомляв про те, що до початку судового засідання через канцелярію Господарського суду Чернігівської області: "21.05.2021 від відповідача-2, відповідача-3, відповідача-4 надійшло клопотання про закриття провадження у справі, датоване 21.05.2021" та "21.05.2021 від відповідача-8 надійшло клопотання про закриття провадження у справі, датоване 18.05.2021"; у частині процесуальної дії під порядковим номером " 9": суд не видалявся до нарадчої кімнати; в частині процесуальної дії під порядковим номером "10": суд не виходив з нарадчої кімнати та не проголошував вступну та резолютивну частини ухвали за результатами судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 29.06.2021 виправлено описки, допущені в ухвалі суду від 08.06.2021 у справі №927/645/19 та виключено зі сторінки 8 (абзаци 1-6) ухвали Господарського суду Чернігівської області від 08.06.2021 у справі №927/645/19 мотиви закриття провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_2 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, а саме абзаци 1-6 зазначеного змісту; виключено з резолютивної частини ухвали Господарського суду Чернігівської області від 08.06.2021 у справі №927/645/19 пункт перший, постановлено пункт другий резолютивної частини ухвали Господарського суду Чернігівської області від 08.06.2021 у справі №927/645/19 вважати пунктом першим.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 29.06.2021 зупинене провадження у справі №927/645/19 за позовом ОСОБА_1 (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ) до відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання удаваними правочинів, переведення прав та обов`язків покупця, витребування часток у статутному капіталі та визнання права власності на частку у статутному капіталі, до закінчення апеляційного провадження та повернення матеріалів справи до Господарського суду Чернігівської області.

25.08.2021 матеріали справи №927/645/19 повернуто до Господарського суду Чернігівської області.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 13.09.2021 провадження у справі № 927/645/19 поновлено, продовжено строк підготовчого провадження на 29 днів, підготовче засідання призначено на 28.09.2021.

28.09.2021 від представника відповідачів-5,6,7 адвоката Коленченка О.О. надійшло письмове клопотання про неможливість явки у судове засідання 28.09.2021. Також представник відповідачів-5,6,7 зазначив, що проти задоволення позовних вимог у даній справі заперечує, проти задоволення клопотань позивача або його представників заперечує, проти задоволень клопотань третіх осіб на стороні позивача або їх представників заперечує, клопотання представника відповідачів 2,3,4,8 підтримує.

Повноважні представники учасників справи у судове засідання 28.09.2021 не прибули, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Клопотання представника відповідачів-5,6,7 адвоката Коленченка О.О. про розгляд справи без його участі з урахуванням зазначених у ньому обставин задоволено судом, оскільки участь в судовому засіданні є процесуальним правом сторони.

Ухвалою суду від 28.09.2021 повідомлено учасників справи: позивача, відповідачів-1,2,3,4,5,6,7,8, третіх осіб-1,2,3,4, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача про оголошення перерви у підготовчому засіданні до 11.10.2021 о 14:00.

11.10.2021 від представника позивача надійшло до суду клопотання від 11.10.2021 про визнання підстав для відмови від надання відповіді на поставлені запитання відсутніми та зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надати відповідь.

У підготовче засідання 11.10.2021 з`явились повноважні представники позивача, третіх осіб-1,2,3,4, відповідачів-2,3,4,5,6,7.

Судом встановлено, що відповідач-1 - ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 26.02.2020 видано Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 (т. 5, а.с.123).

Відповідач-8 повноважного представника у судове засідання 11.10.2021 не направив, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином.

Пунктом 10 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

У судовому засіданні 11.10.2021 суд розглянув заяви та клопотання подані учасниками справи.

18.05.2021 від відповідачів-2,3,4 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву 17.05.2021, відповідно до якого відповідачі 2,3,4 щодо позовних вимог заперечили у повному обсязі, зазначивши, що позивачем не було надано до суду жодного письмового та /або електронного документу у підтвердження доводів позовної заяви щодо наявності договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі СТОВ "Дніпро", нібито насправді укладених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з однієї сторони та ОСОБА_2 - з іншої, позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та задоволенню не підлягає (а.с.111-115 т.8).

18.05.2021 від відповідачів-5,6,7 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву 17.05.2021, відповідно до якого відповідачі 5,6,7 щодо позовних вимог заперечували у повному обсязі, зазначивши, що оспорювані договори дарування укладені без порушень приписів ч. 2 ст. 717 ЦК України; у матеріалах справи відсутні взагалі будь-які докази, щодо укладених між відповідачами 5, 6 та 7 та ОСОБА_2 договорів дарування від 02.08.2018 як таких, що є удаваними, позовні вимоги позивача у цій частині ґрунтуються лише на припущеннях позивача про те, що сторонами насправді було вчинено правочини купівлі-продажу часток. З урахуванням того, що Верховним Судом у постанові від 16.02.2021 зазначено про припинення зобов`язань ОСОБА_2 за укладеними спірними договорами дарування, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі №927/645/19 в частині позовних вимог направлених позивачем до ОСОБА_2 щодо визнання оспорюваних договорів дарування удаваними та переведення прав та обов`язків покупця з ОСОБА_2 на позивача має бути припинено. Внаслідок цього у задоволенні позову ОСОБА_1 до відповідачів 2-7 в частині основних позовних вимог має бути відмовлено, оскільки позивачем заявлено позов про визнання договорів дарування удаваними саме з метою переведення на позивача прав та обов`язків покупця з відповідача 1 на позивача, що за обставин, що склалися на даний час, є неможливим. І як наслідок, також не підлягає задоволенню позовна вимога позивача до відповідача 8, оскільки є похідною позовною вимогою, від другої похідної позовної вимоги (а.с.148-156 т.8).

Судом встановлено, що ухвала суду від 27.04.2021, якою встановлено відповідачам строки подання відзивів, отримана відповідачами-2,3,4,5,6,7 - 30.04.2021, отже, строк для подачі відзивів до 17.05.2021 включно.

Відзиви на позовну заяву відповідачів-2,3,4,5,6,7 від 17.05.2021 з додатками подано в строк та залучаються до матеріалів справи.

21.05.2021 від відповідачів-2,3,4 ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України з огляду на встановлену обставину (смерть відповідача 1), неможливість розгляду справи по суті та задоволення вимог, які є основними щодо вимог про витребування від відповідача-8 частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" у розмірі 44,44% та визнання за позивачем права власності на вказану частку, розгляд по суті яких так само є неможливим (а.с. 189-191 т.8).

21.05.2021 від відповідача-8 ( ОСОБА_9 ) на адресу суду надійшло клопотання від 18.05.2021 про закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у частині позовних вимог про переведення прав і обов`язків покупця за договорами дарування частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" від 19.06.2017 та від 02.08.2018 (а.с.231 т.8) у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 (відповідач1).

Позивач у відповіді на відзив відповідачів-5,6,7 від 27.05.2021 зазначив, що питання наявності підстави для закриття провадження у справі стосовно відповідача-1 вже вирішено на стадії касаційного провадження. Позивач заперечує проти подачі відзиву відповідачами 5,6,7 при новому розгляді справи з тих же мотивів, що і у відповіді на відзив відповідачів 2-4 (а.с. 89-91 т.9).

Ухвалою суду від 11.10.2021 закрито провадження у справі №927/645/19 за позовом ОСОБА_1 у частині вимог до першого відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_15 , Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 26.02.2020). Зазначено, що в решті позовних вимог провадження у справі закриттю не підлягає.

Суд дійшов висновку про безпідставність клопотання відповідачів-2,3,4 ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) про закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України з огляду на встановлену обставину (смерть відповідача 1), неможливість розгляду справи по суті та задоволення вимог, які є основними щодо вимог про витребування від відповідача-8 частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" у розмірі 44,44% та визнання за позивачем права власності на вказану частку, розгляд по суті вирішення останніх так само є неможливим, а також клопотання відповідача-8 ( ОСОБА_9 ) про закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у частині позовних вимог про переведення прав і обов`язків покупця за договорами дарування частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" від 19.06.2017 та від 02.08.2018 (а.с.231 т.8) у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 (відповідач1), а тому зазначені клопотання задоволенню не підлягають, про що у судовому засіданні 11.10.2021 постановлено протокольну ухвалу.

21.05.2021 від позивача на адресу суду надійшло клопотання від 20.05.2021 про долучення доказів до матеріалів справи від 20.05.2021 (а.с. 201-209 т. 8).

Суд задовольнив клопотання позивача від 20.05.2021 про долучення доказів до матеріалів справи, подані документи залучено до матеріалів справи.

21.05.2021 від позивача на адресу суду надійшло клопотання від 20.05.2021 про надання дозволу на подання додаткових пояснень, які є додатком до поданого клопотання щодо відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю "Грано Холдинг" від 22.12.2020 на касаційну скаргу у справі №927/59/20, який був наданий суду згідно клопотання від 20.05.2021 про долучення доказів до матеріалів справи. У додаткових поясненнях позивач зазначає, що на його думку, відповідачі-1,8 діяли виключно в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Грано Холдинг", яке раніше висловлювало намір придбати частки у статутному капіталі Товариства. Мотиви подальшого дарування набутої у власність сукупної частки у статутному капіталі Товариства розміром 44,44% номінальною вартістю 5332,00 грн на користь ОСОБА_9 відзив відповідача-1 не містить. Відзив на касаційну скаргу у справі №927/59/20 підписаний адвокатом Лутай Н.М., яка представляла інтереси відповідачів-1,8 та підписувала їх відзиви на позовну заяву у справі №927/645/19. Можна констатувати, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Грано Холдинг" у справі №927/59/20 фактично визнало, що частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" були набуті ним (шляхом оформлення права власності на пов`язаних з товариством осіб), що підтверджує обґрунтованість доводів позивача у справі (а.с. 192-194 т.8).

Суд задовольнив клопотання позивача від 20.05.2021 про надання дозволу на подання додаткових пояснень, додаткові пояснення залучено до матеріалів справи.

21.05.2021 від відповідачів-2,3,4 ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) на адресу суду надійшло клопотання від 20.05.2021 про залучення до матеріалів справи додаткових документів, які подаються на виконання виявленої Верховним Судом невідповідностей відповідей на запитання позивача та третьої особи-1 на стороні позивача - ОСОБА_10 , поданих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вимогам ч. 2 ст. 88 Господарського процесуального кодексу України (а.с. 232-244 т. 8).

21.05.2021 відповідачами-5,6,7 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) подано клопотання від 20.05.2021 про залучення до матеріалів справи заяв відповідачів-5,6,7 щодо відповіді на питання, які зазначені у письмовому опитуванні позивача в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, доказів їх направлення на адреси учасників, які ініціювали письмове опитування (а.с. 45-57 т. 9).

У судовому засіданні 11.10.2021 суд протокольно ухвалив задовольнити зазначені клопотання відповідачів-2,3,4 ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) та відповідачів-5,6,7 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ), додані до клопотання оригінали заяв свідків приєднати до матеріалів справи.

21.05.2021 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про допит відповідачів як свідків (а.с. 222-223 т. 8), у якому позивач просить суд під час розгляду справи по суті допитати відповідачів-2,3,4,5,6,7, як свідків про що постановити ухвалу; встановити порядок з`ясування обставин справи та дослідження доказів, за якого допит відповідачів як свідків, відбувався б в останню чергу (після вступних слів учасників справи, дослідження письмових доказів та заяв свідків позивача) у судовому засіданні, призначеному на окремий час. В обґрунтування даного клопотання позивач посилається на приписи постанови Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №927/645/19 (п.7.42., 7.57.), у якій зазначено, що суди попередніх інстанцій протиправно відмовили у такому клопотанні та необґрунтовано відхилили заяву учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Відповідачі-2-7 мають бути допитані як свідки згідно правового обґрунтування, викладеного у клопотаннях позивача та третьої особи-1 про допит відповідачів, як свідків (а.с.80-81, 196-198 т.4).

У судовому засіданні 11.10.2021 суд постановив протокольну ухвалу про відмову у задоволенні вищезазначеного клопотання позивача про допит відповідачів як свідків, оскільки під час нового розгляду справи усунені недоліки, зазначені у п.39 постанови Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №927/645/19 щодо невідповідності форми заяв свідків приписам ч.2 ст. 88 Господарського процесуального кодексу України та надано належні заяви свідків в оригіналах (нотаріально посвідчені), які прийнято судом до розгляду. Інших доводів в обґрунтування клопотання про виклик свідків позивачем не наведено.

21.05.2021 відповідачем-8 ( ОСОБА_9 ) подано до суду відзив на позов від 18.05.2021, у якому повідомлено про невизнання позовних вимог. Відповідач 8 посилається на те, що згідно ст. 392 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що на момент звернення до суду ОСОБА_1 не був власником спірного майна, підстави для задоволення вимоги про визнання права власності на частку у статутному капіталі господарського товариства відсутні. Як вказує позивач, до моменту звернення до суду з позовом він не набув права власності на частку у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" в загальному розмірі 44,44 %, номінальною вартістю 5332,00 грн., а лише вимагає перевести на нього права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу. З вказаного, за доводами відповідача 8, можна дійти висновку, що позовна вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння є передчасною та необґрунтованою. Крім того, на думку відповідача 8, не доведено, що саме у володінні ОСОБА_9 знаходиться спірне майно, оскільки згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, остання на момент звернення з позовом до суду не була учасником СТОВ "Дніпро". Ухвала Господарського суду Чернігівської області від 27.04.2021 у справі № 927/645/19, якою призначено підготовче засідання та встановлено відповідачам строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов, станом на 17.05.2021 відповідачу-8 не надходила. Представник відповідача -8 перебував в період з 25.04.2021 по 02.05.2021 за кордоном та не міг надавати правові послуги клієнту. Про призначення підготовчого засідання представник відповідача дізнався з відкритих даних, розміщених на веб-сайті Єдиного державного реєстру судових рішень в перший робочий день - 05.05.2021. У відзиві на позов відповідачем - 8 зазначено орієнтовну суму судових витрат, які він очікує понести в зв`язку з розглядом відповідної справи - 15000 грн. Відповідач-8 просить суд визнати поважними причини пропуску строку для подання відзиву на позов та прийняти відзив до розгляду (а.с. 1-3 т.9).

Ухвалою суду від 11.10.2021 задоволено клопотання відповідача-8 ( ОСОБА_9 ) про визнання поважними причин пропуску строку для подання відзиву на позов. Визнано поважними причини пропуску строку для подання відзиву на позов, відзив відповідача-8 прийняти до розгляду.

25.05.2021 позивачем ( ОСОБА_1 ) подано заяву про продовження процесуальних строків від 25.05.2021, в якій останній повідомив, що ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.04.2021 у справі № 927/645/19 запропоновано позивачу у строк до п`яти днів з дня отримання відзиву подати суду відповідь на відзив та встановлений строк до 21.05.2021 для подання сторонами додаткових письмових доказів, висновків експертів, клопотань, заяв, пояснень. Відзиви на позов надійшли на адресу позивача 21.05.2021. Встановлений судом строк у п`ять днів для подачі відповіді на відзив звужує процесуальні права позивача, тому строк для подачі відповіді на відзив має бути продовжений судом за заявою позивача, поданою до закінчення цього строку. Стосовно заяв відповідачів 2-7 про надання відповідей на запитання у порядку ст. 90 ГПК України, то позивач планує подати ряд клопотань (заяв), однак заяви відповідачів 2-7 надійшли в останній день для вчинення відповідних дій (21.05.2021), тому позивач був позбавлений можливості звернутись до суду із заявою про продовження строку, встановленого судом в ухвалі від 27.04.2021, до його закінчення. Оскільки заява про продовження строку для подачі клопотань подається після його закінчення, то такий строк може бути продовжений за ініціативою суду. Позивач просив продовжити позивачу строк для подачі відповіді на відзив на 10 днів з дня його закінчення (26.05.2021), тобто до 05.06.2021; продовжити позивачу строк для подачі клопотань до 05.06.2021 (а.с. 68-69 т.9).

У судовому засіданні 11.10.2021 представник позивача усно відмовився від продовження строку для подачі відповіді на відзив на 10 днів з дня його закінчення (26.05.2021), тобто до 05.06.2021.

Ухвалою суду від 11.10.2021 відмовлено у задоволенні заяви позивача - ОСОБА_1 , від 25.05.2021 про продовження позивачеві строку для подання клопотань до 05.06.2021, оскільки заява позивача в частині продовження строку для подачі клопотань до 05.06.2021 не містить жодних поважних причин щодо неможливості своєчасного подання позивачем клопотань у зазначений у заяві строк, позивачем не доведено поважності причин пропуску строку для своєчасної подачі клопотань та не надано жодних доказів, які могли б бути розцінені судом як поважні обставини. До того ж, зазначений термін - 05.06.2021, станом на дату судового засідання 12.10.2021 сплинув.

27.05.2021 позивачем подано відповідь на відзив відповідачів-5,6,7 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) від 26.05.2021. У відповіді на відзив відповідача 5,6,7 позивач заперечив проти доводів відповідачів 5,6,7 щодо мотивів укладення договорів дарування з тих же мотивів, що викладені у відповідях на відзиві при первісному розгляді справи. Щодо ненадання позивачем належних та допустимих доказів удаваності оспорюваних правочинів позивач заперечив з мотивів, які викладені ним у відповіді на відзив відповідачів 2-4. Позивач вказав, що процедура письмового опитування учасників справи як свідків була повністю проведена під час первісного розгляду справи у передбачені Господарського процесуального кодексу України строки. Позивач також заперечив проти подання відзиву відповідачами 5,6,7 при новому розгляді справи з тих же мотивів, що і у відповіді на відзив відповідачів 2-4 (а.с. 89-91 т.9).

Відповідь позивача на відзив відповідачів-5,6,7 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) від 26.05.2021 залучено до матеріалів справи.

27.05.2021 позивачем подано відповідь на відзив відповідача-8 ( ОСОБА_9 ) від 26.05.2021, в якій повідомлено, що обраний позивачем спосіб захисту щодо вимог до відповідача 8 є належним та ефективним, адже відповідає положенням пункту "е" ч. 5 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". У разі задоволення позову (визнання оспорюваних договорів дарування удаваними, переведення на позивача прав та обов`язків покупця, витребування частки та визнання права власності на неї) позивачу не доведеться повторно звертатись до суду з іншим позовом і його права будуть захищені належним чином. Позивач зазначив, що якщо ним невірно кваліфіковано спірні правовідносини з відповідачем-8, але обрано належний спосіб захисту прав, то це не є підставою для відмови в позові. За обставинами справи, що розглядається, відповідач 1, набувши частки за удаваними правочинами та порушивши цим переважне право позивача, подарував сукупну частку відповідачу-8, тому задоволення вимоги про переведення прав та обов`язків покупця за оспорюваними правочинами не призведе до ефективного захисту його прав, оскільки частка все ще залишатиметься у власності відповідача-8 (а.с. 98-99 том 9).

Відповідь позивача на відзив відповідача-8 ( ОСОБА_9 ) від 26.05.2021 залучено до матеріалів справи.

27.05.2021 позивачем подано відповідь на відзив відповідачів-2-4 ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) від 26.05.2021, в якій повідомлено, що показання свідків, які ґрунтуються на повідомленні інших осіб (свідків), підтверджені у інших заявах свідків як першоджерело. Загалом всі показання свідків, викладені у доданих до позову заявах, повністю узгоджуються між собою, а також з іншими доказами, поясненнями позивача та третіх осіб. З показань свідків вбачається також, що їм за продаж частки у статутному капіталі товариства розміром 11,11 % номінальною вартістю 1333,00 грн. пропонували 100000,00 грн. Щодо моменту отримання відомостей про укладення відповідачами 2-7 оспорюваних договорів, то у заяві свідка зазначено, що вперше позивач ознайомився зі змістом договорів під час розгляду справи № 927/97/19, оскільки при проведенні загальних зборів учасників 30.09.2017 їх примірники не надавались. З ОСОБА_2 дарувальники часток вперше зустрілись лише під час укладення договорів дарування (а.с. 106-109 т.9).

Відповідь позивача на відзив відповідачів-2-4 ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) від 26.05.2021 залучено до матеріалів справи.

07.06.2021 позивачем подано клопотання від 07.06.2021, в якому зазначено, що відповідачами 2-7 порушено порядок подання доказів (заяви свідка направлені лише позивачу та третій особі-1 і тільки щодо питань, поставлених кожним з них), а тому є достатні підстави для неприйняття їх до розгляду; процедура письмового опитування учасників справи як свідків була повністю проведена під час первісного розгляду справи у передбачені Господарським процесуальним кодексом України строки. Позивач просить не приймати до уваги заяви свідків.

Питання належності та допустимості доказів буде вирішене судом під час вирішення спору по суті та прийняття рішення у справі.

11.10.2021 від представника позивача надійшло до суду клопотання від 11.10.2021 про визнання підстав для відмови від надання відповіді на поставлені запитання відсутніми та зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надати відповідь. У зазначеному клопотанні представник позивача зазначає, що поставлені позивачем запитання стосуються обставин, що мають значення для справи, а підстави для відмови від відповіді на них згідно п. 1 та п. 2 ч. 5 ст. 90 Господарського процесуального кодексу України відсутні, у зв`язку з цим відповідачів 2-7 необхідно зобов`язати надати відповідь на запитання позивача. Керуючись ст. 90 Господарського процесуального кодексу України представник позивача просить суд: 1. визнати відсутніми підстави для відмови від відповіді на запитання, поставлені відповідачам ОСОБА_3 (в частині питань №1, 2, 3, 6, 7, 8, 9), ОСОБА_4 (в частині питань № 1,2,3, 6, 7), ОСОБА_5 (в частині питань № 1,2, 3, 6, 7), ОСОБА_6 (в частині питань № 1, 4, 5), ОСОБА_7 (в частині питань № 1,4, 5) та ОСОБА_8 (в частині питань № 1, 4, 5) у додатку до позовної заяви у формі документа з назвою "Письмове опитування в порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України"; 2. зобов`язати відповідачів надати відповідь на запитання, поставлені у додатку до позовної заяви у формі документа з назвою "Письмове опитування в порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України", а саме: ОСОБА_3 на питання № 1, 2,3, 6, 7, 8, 9, ОСОБА_4 на питання № 1,2, 3, 6, 7, ОСОБА_5 на питань № 1,2,3,6,7, ОСОБА_6 на питання № 1, 4, 5, ОСОБА_7 на питання № 1,4, 5, ОСОБА_8 на питання № 1, 4, 5.

У судовому засіданні 11.10.2021 судом досліджено кожне із питань, відповіді на які вимагає надати представник позивача, встановлено, що частина питань стосується особистих відносин учасників судового процесу та інших осіб, що не стосуються предмету спору (такі, як місце, обставини та час знайомства різних осіб між собою, спільне проводження часу та його обставини і таке інше (підстави для вказаних питань позивачем не обґрунтовані). На решту питань, зазначених позивачем під номерами, які суду довелося з`ясовувати та уточнюювати у позивача під час судового засідання, учасниками судового процесу вже надано відповіді у належним чином оформлених заявах свідків. Судом не можуть бути прийняті до уваги доводи позивача у справі про те, що заяви свідка можуть подаватися лише у процесі розгляду справи до прийняття справи суддею до свого провадження після скасування судових рішень Верховним Судом. Порядок та строки надання доказів встановлені Господарським процесуальним кодексом України і жодною нормою вказаного нормативного акту не встановлено заборону подання доказів під час нового розгляду справи після скасування попередніх судових рішень. Більше того, у даному випадку сенс нового розгляду справи полягає саме у встановленні обставин, які не були встановлені під час попереднього розгляду справи, за допомогою саме доказів.

Судом постановлено протокольну ухвалу про відмову у задоволенні клопотання представника позивача від 11.10.2021 про визнання підстав для відмови від надання відповіді на поставлені запитання відсутніми та зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надати відповіді на запитання, які зазначені позивачем як номери без зазначенні їх суті, у зв`язку з безпідставністю та неналежним обґрунтуванням.

Ухвалою суду від 11.10.2021 підготовче провадження у справі №927/645/19 закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.11.2021 о 14:10. Зазначено, що явка представників учасників судового процесу не є обов`язковою.

Ухвалою суду від 04.11.2021 проведення судового засідання 09.11.2021 за участю представника ОСОБА_9 призначено в режимі відеоконференції.

У судове засідання 09.11.2021 прибули представники позивача, відповідачів та третіх осіб та відповідач-8.

Представник позивача та третіх осіб-1,2,3,4 повідомив про подання до початку судового засідання через канцелярію суду заяви від 01.11.2021 про виправлення описки та про відсутність інших заяв та клопотань.

Заяв та клопотань від відповідачів-2,3,4,5,6,7,8 не надійшло.

У судовому засіданні 09.11.2021 суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 30.11.2021.

Ухвалою суду від 09.11.2021 призначено проведення судового засідання 30.11.2021 за участю представника ОСОБА_9 в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 11.11.2021 виправлено описку, допущену в ухвалі суду від 11.10.2021 у справі №927/645/19, а саме: виключено зі сторінки 14 ухвали Господарського суду Чернігівської області від 11.10.2021 у справі №927/645/19 абзацу 2 щодо результату розгляду клопотання позивача від 07.06.2021 такого змісту: "Суд відхилив зазначене клопотання позивача від 07.06.2021 та постановив зобов`язати відповідачів-2,3,4,5,6,7 направити всім учасникам справи належним чином засвідчені копії заяв, перелік яких зазначено у п.1.1.-1-12. прохальної частини даного клопотання (а.с.204 з оборотом т.9) і докази направлення надати суду" (том 10, а.с. 183).

У судовому засіданні 30.11.2021 суд продовжив розгляд справи по суті.

Учасниками справи забезпечено явку повноважних представників у судове засідання 30.11.2021.

Представники учасників справи повідомили про відсутність питань один до одного.

У судовому засіданні 30.11.2021 суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 22.12.2021.

13.12.2021 від представника позивача та третіх осіб адвоката Гутника Валерія Петровича надійшла заява від 13.12.2021 про відтворення технічного запису судового засідання.

17.12.2021 від представника відповідача-8 ( ОСОБА_9 ) - адвоката Кім В.В., надійшла письмова заява про розгляд справи без участі представника у зв`язку з неможливістю явки в судове засідання 22.12.2021. При цьому представник відповідача-8 зазначив, що позовні вимоги заявлені ОСОБА_1 не визнаються з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та інших процесуальних документах у справі.

21.12.2021 від представника відповідачів-2,3,4 - адвоката Шевченка О.А. надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі відповідачів-2,3,4 та їх представника.

У судове засідання 22.12.2021 прибули представники позивача, третіх осіб-1,2,3,4, відповідачів-5,6,7.

Відповідачі-2,3,4,8 та їх уповноважені представники у судове засідання 22.12.2021 не прибули, про час та дату проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином.

Заява представника відповідача-8 ( ОСОБА_9 ) - адвоката Кім В.В. про розгляд справи без участі представника та клопотання представника відповідачів-2,3,4 - адвоката Шевченка О.А. про розгляд справи без участі відповідачів-2,3,4 та їх представника, задоволено судом, оскільки участь в судовому засіданні є процесуальним правом сторони.

Інших заяв та клопотань не надходило.

У судовому засіданні 22.12.2021 суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви до 11.01.2022.

Ухвалою суду від 22.12.2021 повідомлено відповідачів-2,3,4,8 про оголошення перерви у судовому засіданні до 11.01.2022.

Ухвалою суду від 23.12.2021 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача та третіх осіб адвоката Гутника Валерія Петровича від 13.12.2021 про відтворення технічного запису судового засідання.

Ухвалою суду від 28.12.2021 заяву представника ОСОБА_9 від 01.11.2021 задоволено. Призначено проведення судового засідання 11.01.2022 о 14:30 год, за участю представника ОСОБА_9 , в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

У судове засідання 11.01.2022 прибули представники позивача, третіх осіб-1,2,3,4, відповідачів-2,3,4,5,6,7.

Відповідач-8 та його уповноважений представник у судове засідання 11.01.2022 не прибули. Представник відповідача-8 участі в судовому засіданні 11.01.2022 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" не прийняв.

Судом були вчинені дії щодо перевірки отримання відповідачем-8 ухвали Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2021. Як вбачається з інформації з офіційного сайту ДППЗ "Укрпошта" відстеження пересилання поштових відправлень свідчить про те, що поштове відправлення із штрихкодовим ідентифікатором 724 станом на 27.12.2021 знаходилось у точці видачі/доставки; 28.12.2021 відправлення не вручене під час доставки з інших причин.

Поштове відправлення із штрихкодовим ідентифікатором 697 (ухвала суду від 28.12.2021) станом на 30.12.2021 знаходилось у точці видачі/доставки та не було вручене під час доставки з інших причин.

Оскільки ухвали суду від 22.12.2021 та від 28.12.2021 направлялись відповідачу-8 на відому суду адресу ( АДРЕСА_7 ), заяв про зміну місцезнаходження чи місцепроживання від відповідача-8 не надходило, суд доходить висновку про те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є належною і достатньої формою повідомлення учасника судового процесу про час та місце розгляду справи, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Крім того, інформація стосовно слухання судом справ є публічною і розміщується на офіційному сайті Господарського суду Чернігівської області в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність у відповідача-8 можливості дізнатись про судове засідання за його участю.

Отже, відповідач-8 був належним чином повідомлений про дату судового засідання та повинен усвідомлювати наслідки своєї неявки в судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Відповідно до статуту Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 17.01.2009 протокол №1, державну реєстрацію змін проведено 30.01.2009 № запису 3000197, товариство було зареєстровано як юридична особа 18 квітня 2000 року Ріпкинською районною державною адміністрацією (розпорядження голови райдержадміністрації № 169 від 18 квітня 2000 року) та набуло статусу юридичної особи з 18 квітня 2000 року (п. 1.3. статуту).

Відповідно до п. 1.2. статуту всі особи, відомості про яких перераховані у цьому Статуті та нижче у цій статті, є учасниками сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Дніпро", та разом надалі іменуються "Учасники ТОВ", а кожна особа окремо - "Учасник ТОВ". До Учасників ТОВ належать: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 .

Згідно з п. 1.4. статут ТОВ створено у процесі реорганізації шляхом перетворення колективного сільськогосподарського підприємства "Дніпро" та є правонаступником усіх майнових прав та обов`язків даного колективного сільськогосподарського підприємства "Дніпро", які були у нього на дату його реорганізації у ТОВ.

У п. 4.2. статуту визначено, що статутний капітал ТОВ створено шляхом внесків від кожного з учасників ТОВ. Розмірі та склад внеску кожного з Учасників ТОВ до Статутного капіталу та частка кожного з Учасників ТОВ у Статутному капіталі будуть такими, як їх зазначено у пункті 4.2.1 статті 4 та статті 20 цього Статуту.

Приписами п. 4.2.1. статуту встановлено, що статутний капітал ТОВ становить 12000,00 грн (дванадцять тисяч грн.) Розмір, склад та частка кожного з Учасників ТОВ у Статутному капіталі становлять:

№Прізвище, ім`я та по батькові засновникаСума внеску (грн)Частка в статутному капіталі (%)
1ОСОБА_1 133611,12
2ОСОБА_3 133311,11
3ОСОБА_10 133311,11
4ОСОБА_11 133311,11
5ОСОБА_12 133311,11
6ОСОБА_4 133311,11
7ОСОБА_13 133311,11
8ОСОБА_5 133311,11
9ОСОБА_14 133311,11
Згідно із п.7.1.5 статуту Учасники ТОВ мають право у порядку, встановленому цим Статутом та законом здійснювати відчуження часток у Статутному капіталі, що засвідчують участь у ТОВ в порядку цим Статутом та законом.

Вищим органом управління ТОВ є Загальні Збори Учасників ТОВ. Учасники ТОВ несуть остаточну відповідальність за прийняті рішення щодо діяльності ТОВ. Кожний Учасник ТОВ має право на участь у Загальних Зборах Учасників ТОВ або особисто, або через свого представника (п. 8.1., 8.2. статуту).

Пунктами 8.3.17, 8.3.18 встановлено, що до виключної компетенції Загальних Зборів Учасників ТОВ належать наступні повноваження: прийняття до ТОВ нових Учасників ТОВ; виключення Учасників ТОВ із ТОВ та прийняття рішення про придбання ТОВ частки Учасника ТОВ, що припиняє свою участь у ТОВ (дане положення щодо придбання частки ТОВ поширюється також у разі добровільного виходу Учасника ТОВ з його складу);

Загальні Збори Учасників ТОВ не можуть відмовити у прийнятті до Учасників ТОВ тій особі, до якої внаслідок успадкування, або здійснення будь-якої з перерахованих угод, переходить частка в Статутному капіталі (п. 13.2 статут).

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.06.2017, щодо Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" до переліку засновників входили: ОСОБА_1 , розмір внеску до статутного фонду - 1336,00 грн (кінцевий бенефіціар), ОСОБА_3 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_10 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_11 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_12 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_4 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_13 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_5 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_14 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 20.07.2017, посвідчених державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_15 , спадкоємцями зазначеного у свідоцтвах майна ОСОБА_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , є його дружина, ОСОБА_6 та сини ОСОБА_8 , ОСОБА_7 . Спадщина (1/3 частки) на яку видані свідоцтва, складається з: права на частку в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" ( ) розміром 11,11%, що становить 1333 грн., що належить спадкодавцю на підставі статуту товариства затвердженого у новій редакції рішенням загальних зборів учасників від 17.01.2009 та зареєстрованого 30.01.2009 ОСОБА_16 державним реєстратором Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.07.2017 спадкоємці ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулись до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" (мовою документа) з заявами від 20.07.2017, в яких просили скликати позачергове засідання загальних зборів учасників ТОВ, де на розгляд поставити питання про прийняття її до учасників ТОВ.

В заявах останні зазначили, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 20.07.2017 (№2-818, №2-816, №2-817) вони успадкували 1/3 частки в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" розміром 11,11%, що становить 1333 грн., що належала ОСОБА_14 на підставі Статуту ТОВ "Дніпро", затвердженого у новій редакції рішенням загальних зборів учасників від 17.01.2009 та зареєстрованого 30.01.2009 ОСОБА_16 - державним реєстратором Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області.

Як вбачається з протоколу №1 Позачергових загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 30.09.2017, які проведено на вимогу ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - спадкоємців учасника Товариства ОСОБА_14 (11,11% статутного капіталу товариства), їхню вимогу про вступ до товариства не задоволено. При цьому запропоновано спадкоємцям померлого учасника Товариства - дружині ОСОБА_6 ; сину ОСОБА_8 та сину ОСОБА_7 , подати заяви про відмову від вступу до складу учасників Товариства, після чого розглянути ці заяви на зборах Товариства, відповідно до положень Статуту та провести відповідні виплатити спадкоємцям згідно Статуту Товариства.

Під час судового розгляду учасники справи підтвердили, що вказане рішення позачергових загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 30.09.2017 не оспорене у судовому порядку.

29.09.2017 ОСОБА_3 уповноважено ОСОБА_17 бути дійсним та законним представником довірителя, виконувати від імені довірителя всі необхідні вимоги, формальності та дії, які стосуються управління Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО", про що видана довіреність, яка нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. та зареєстрована в реєстрі за №8899. Для здійснення повноважень згідно даної Довіреності повіреній особі надається право від імені та в інтересах довірителя здійснювати, зокрема, підписувати від імені довірителя будь-які документи, які стосуються Загальних зборів учасників Товариства та/або прийнятих на Загальних зборах учасників Товариства (в тому числі, но, не обмежуючись, протоколи Загальних зборів учасників Товариства, рішення, передаточні акти, Статути, протоколи реєстрації присутніх на Загальних зборах учасників Товариства, Журнал реєстрації учасників, договори купівлі-продажу (або дарування) частки в статутному капіталі Товариства, яка належить Довірителю, заяви), отримувати оригінали та/або копії таких документів.

Як вбачається з нотаріально посвідченої приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В. довіреності за №3054 від 19.06.2017, ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_2 та/або ОСОБА_18 , та /або ОСОБА_19 бути дійсним та законним представником довірителя, виконувати від імені довірителя всі необхідні вимоги, формальності та дії, які стосуються управління Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО". Для здійснення повноважень згідно даної Довіреності повіреній особі надається право від імені та в інтересах довірителя здійснювати, зокрема, підписувати від імені довірителя будь-які документи, які стосуються Загальних зборів учасників Товариства та/або прийнятих на Загальних зборах учасників Товариства (в тому числі, но, не обмежуючись, протоколи Загальних зборів учасників Товариства, рішення, передаточні акти, Статути, протоколи реєстрації присутніх на Загальних зборах учасників Товариства, Журнал реєстрації учасників, договори купівлі-продажу (або дарування) частки в статутному капіталі Товариства, яка належить Довірителю, заяви), отримувати оригінали та/або копії таких документів.

29.09.2017 ОСОБА_5 уповноважено ОСОБА_20 бути дійсним та законним представником довірителя, виконувати від імені довірителя всі необхідні вимоги, формальності та дії, які стосуються управління Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО", про що видана довіреність, яка нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. та зареєстрована в реєстрі за №8900. Для здійснення повноважень згідно даної Довіреності повіреній особі надається право від імені та в інтересах довірителя здійснювати, зокрема, підписувати від імені довірителя будь-які документи, які стосуються Загальних зборів учасників Товариства та/або прийнятих на Загальних зборах учасників Товариства (в тому числі, але, не обмежуючись, протоколи Загальних зборів учасників Товариства, рішення, передаточні акти, Статути, протоколи реєстрації присутніх на Загальних зборах учасників Товариства, Журнал реєстрації учасників, договори купівлі-продажу (або дарування) частки в статутному капіталі Товариства, яка належить Довірителю, заяви), отримувати оригінали та/або копії таких документів.

19.06.2017 між учасником Товариства громадянином України ОСОБА_3 (дарувальник) та фізичною особою громадянином України ОСОБА_2 (обдаровуваний) укладено договір дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", відповідно до умов якого дарувальник безоплатно передає у власність обдаровуваного належну йому частку в розмірі 11,11% статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", що становить 1333,00 грн (п. 1 договору).

Відповідно до п. 4 договору дарування право власності на предмет договору переходить від дарувальника до обдаровуваного після підписання даного договору та з моменту державної реєстрації відповідних змін в установчих документах товариства. З моменту укладання даного договору до обдаровуваного переходять усі права власника Товариства, передбачені його статутом. Обдаровуваний з моменту набуття частки у статутному капіталі Товариства зобов`язується виконувати вимоги установчих документів Товариства, а також нести всі обов`язки, що випливають із установчих документів Товариства та чинного законодавства України. При цьому в абзаці 2 п.8 договору дарування зазначено, що цей договір вчиняється зі згоди колишньої дружини дарувальника, ОСОБА_21 , на дарування її колишнім чоловіком вищевказаної частки у статутному капіталі Товариства, що підтверджується заявою від 19.06.2017 за реєстровим №3058, підпис на заяві якої засвідчено Реусом Р.В. , приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу.

Як вбачається з акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 01.08.2018, підписи на якому посвідчені приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В., у зв`язку з укладенням договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" від 19.06.2017 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 склали цей акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства (передаточний акт) про те, що ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_2 прийняв частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" у розмірі 11,11 %, яка в грошовому еквіваленті становить 1333,00 гривень. В акті зазначено, що сторони не мають один до одного претензій у зв`язку з передачею зазначеної у акті частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро".

19.06.2017 між учасником Товариства громадянином України ОСОБА_4 (дарувальник) та фізичною особою громадянином України ОСОБА_2 (обдаровуваний) укладено договір дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", відповідно до умов якого дарувальник безоплатно передає у власність обдаровуваного належну йому частку в розмірі 11,11% статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", що становить 1333,00 грн (п. 1 договору).

Відповідно до п. 4 договору дарування право власності на предмет договору переходить від дарувальника до обдаровуваного після підписання даного договору та з моменту державної реєстрації відповідних змін в установчих документах товариства. З моменту укладання даного договору до обдаровуваного переходять усі права власника Товариства, передбачені його статутом. Обдаровуваний з моменту набуття частки у статутному капіталі Товариства зобов`язується виконувати вимоги установчих документів Товариства, а також нести всі обов`язки, що випливають із установчих документів Товариства та чинного законодавства України.

В абзаці 2 п.8 договору дарування зазначено, що цей договір вчиняється зі згоди чоловіка дарувальника - ОСОБА_23 , на дарування його дружиною вищевказаної частки у статутному капіталі Товариства, що підтверджується заявою від 19.06.2017 за реєстровим №3051, підпис на заяві якої засвідчено Реусом Р.В. , приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу.

Як вбачається з акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 01.08.2018, підписи на якому посвідчені приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В., у зв`язку з укладенням договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" від 19.06.2017 ОСОБА_4 , від імені якої діє громадянка України ОСОБА_18 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 19.06.2017 за №3054, та ОСОБА_2 склали цей акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства (передаточний акт), про те, що ОСОБА_2 прийняв частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" у розмірі 11,11 %, яка в грошовому еквіваленті становить 1333,00 гривень. В акті зазначено, що сторони не мають один до одного претензій у зв`язку з передачею зазначеної у акті частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро". Від імені ОСОБА_4 акт приймання-передачі частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" від 01.08.2018 підписано ОСОБА_18

19.06.2017 між учасником Товариства громадянином України ОСОБА_5 (дарувальник) та фізичною особою громадянином України ОСОБА_2 (обдаровуваний) укладено договір дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", відповідно до умов якого дарувальник безоплатно передає у власність обдаровуваного належну йому частку в розмірі 11,11% статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", що становить 1333,00 грн (п. 1 договору).

Відповідно до п. 4 договору дарування право власності на предмет договору переходить від дарувальника до обдаровуваного після підписання даного договору та з моменту державної реєстрації відповідних змін в установчих документах товариства. З моменту укладання даного договору до обдаровуваного переходять усі права власника Товариства, передбачені його статутом. Обдаровуваний з моменту набуття частки у статутному капіталі Товариства зобов`язується виконувати вимоги установчих документів Товариства, а також нести всі обов`язки, що випливають із установчих документів Товариства та чинного законодавства України.

Відповідно до акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 01.08.2018, підписи на якому посвідчені приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В., у зв`язку з укладенням договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" від 19.06.2017 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 склали цей акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства (передаточний акт), про те, що ОСОБА_5 передав, а ОСОБА_2 прийняв частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" у розмірі 11,11 %, яка в грошовому еквіваленті становить 1333,00 гривень. В акті зазначено, що сторони не мають один до одного претензій у зв`язку з передачею зазначеної у акті частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро".

Згідно з матеріалами справи 02.08.2018 між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 укладено договір про визначення (зміну) розміру часток у праві спільної часткової власності за №5312, який посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В. У вказаному договорі зазначено, що у зв`язку з тим, що частка в розмірі 11,11% статутного капіталу товариства, що становить 1333,00 грн не розподіляється на ідеальні рівні частини як у відсотковому так і у грошовому еквіваленті, сторони дійшли згоди змінити розміри належних їм часток у статутному капіталі Товариства і встановити відповідно до їхньої попередньої домовленості наступний порядок володіння вищезазначеною часткою: громадянці України ОСОБА_6 частка в статутному капіталі Товариства 3,71% статутного капіталу Товариства, що становить 445,00 грн, громадянину України ОСОБА_7 частка в статутному капіталі Товариства 3,7% статутного капіталу Товариства, що становить 444,00 грн, громадянину України ОСОБА_8 частка в статутному капіталі Товариства 3,7% статутного капіталу Товариства, що становить 444,00 грн.

Як вбачається із адресованих державному реєстратору посвідчених нотаріально заяв ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 02.08.2018, засвідчені копії яких надано до матеріалів справи позивачем, останні даними заявами повідомляють про те, що ними прийнято рішення про вступ до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро".

02.08.2018 між учасником Товариства громадянкою України ОСОБА_6 (дарувальник) та фізичною особою громадянином України ОСОБА_2 (обдаровуваний) укладено договір дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", відповідно до умов якого дарувальник безоплатно передає у власність обдаровуваного належну йому частку в розмірі 3,71% статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", що становить 445,00 грн. (п. 1 договору).

Відповідно до п. 4 договору дарування право власності на предмет договору переходить від дарувальника до обдаровуваного після підписання даного договору та з моменту державної реєстрації відповідних змін в установчих документах товариства. З моменту укладання даного договору до обдаровуваного переходять усі права власника Товариства, передбачені його статутом. Обдаровуваний з моменту набуття частки у статутному капіталі Товариства зобов`язується виконувати вимоги установчих документів Товариства, а також нести всі обов`язки, що випливають із установчих документів Товариства та чинного законодавства України.

Відповідно до акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 02.08.2018, підписи на якому посвідчені приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В., у зв`язку з укладенням договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" від 02.08.2018 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 склали цей акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства, про те, що ОСОБА_6 передала, а ОСОБА_2 прийняв частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" у розмірі 3,71%, яка в грошовому еквіваленті становить 445,00 гривень. В акті зазначено, що сторони не мають один до одного претензій у зв`язку з передачею зазначеної у акті частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро".

02.08.2018 між учасником Товариства громадянином України ОСОБА_7 (дарувальник) та фізичною особою громадянином України ОСОБА_2 (обдаровуваний) укладено договір дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", відповідно до умов якого дарувальник безоплатно передає у власність обдаровуваного належну йому частку в розмірі 3,7% статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", що становить 444,00 грн (п. 1 договору).

Відповідно до п. 4 договору дарування право власності на предмет договору переходить від дарувальника до обдаровуваного після підписання даного договору та з моменту державної реєстрації відповідних змін в установчих документах товариства. З моменту укладання даного договору до обдаровуваного переходять усі права власника Товариства, передбачені його статутом. Обдаровуваний з моменту набуття частки у статутному капіталі Товариства зобов`язується виконувати вимоги установчих документів Товариства, а також нести всі обов`язки, що випливають із установчих документів Товариства та чинного законодавства України.

Відповідно до акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 02.08.2018, підписи на якому посвідчені приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В., у зв`язку з укладенням договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" від 02.08.2018 ОСОБА_7 та ОСОБА_2 склали вказаний акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства про те, що ОСОБА_7 передав, а ОСОБА_2 прийняв частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" у розмірі 3,7%, яка в грошовому еквіваленті становить 444,00 гривень. В акті зазначено, що сторони не мають один до одного претензій у зв`язку з передачею зазначеної у акті частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро".

02.08.2018 між учасником Товариства громадянином України ОСОБА_8 (дарувальник) та фізичною особою громадянином України ОСОБА_2 (обдаровуваний) укладено договір дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", відповідно до умов якого дарувальник безоплатно передає у власність обдаровуваного належну йому частку в розмірі 3,7% статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", що становить 444,00 грн (п. 1 договору).

Відповідно до п. 4 договору дарування право власності на предмет договору переходить від дарувальника до обдаровуваного після підписання даного договору та з моменту державної реєстрації відповідних змін в установчих документах товариства. З моменту укладання даного договору до обдаровуваного переходять усі права власника Товариства, передбачені його статутом. Обдаровуваний з моменту набуття частки у статутному капіталі Товариства зобов`язується виконувати вимоги установчих документів Товариства, а також нести всі обов`язки, що випливають із установчих документів Товариства та чинного законодавства України.

Відповідно до акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 02.08.2018, підписи на якому посвідчені приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В., у зв`язку з укладенням договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" від 02.08.2018 ОСОБА_8 та ОСОБА_2 склали акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства про те, що ОСОБА_8 передав, а ОСОБА_2 прийняв частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" у розмірі 3,7%, яка в грошовому еквіваленті становить 444,00 гривень. В акті зазначено, що сторони не мають один до одного претензій у зв`язку з передачею зазначеної у акті частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро".

У текстах перелічених вище договорів дарування зазначено, що сторони, попередньо ознайомлені з правовими наслідками недодержання при вчиненні правочинів вимог закону, усвідомлюючи природу цих правочинів та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, уклали договори дарування часток у статутному капіталі.

Укладення зазначених договорів дарування від 19.06.2017 та від 02.08.2018 стало підставою для виникнення спору у цій справі, оскільки позивач вважає їх удаваними та такими, що укладені для приховання інших правочинів, а саме договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі Товариства, та порушують преважне право позивача як учасника Товариства на купівлю відповідних часток у статутному капіталі.

На думку позивача, з огляду на удаваність укладених між відповідачами договорів дарування до правовідносин сторін повинно бути застосовано приписи чинного законодавства, що регулює правовідносини з купівлі-продажу, в тому числі щодо переважного права купівлі частки у статутному капіталі товариства її учасником.

Як свідчить поданий позивачем витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 23.01.2019 щодо Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", у відповідності до діючого законодавства України внесені зміни до складу засновників. Так, до переліку засновників СТОВ "Дніпро" входять: ОСОБА_11 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_10 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00грн, ОСОБА_12 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_13 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_1 , розмір внеску до статутного фонду - 1336,00 грн (кінцевий бенефіціар) та ОСОБА_2 - розмір внеску до статутного фонду - 5332,00 грн. Розмір статутного капіталу 12000,00 грн.

Із поданого позивачем до матеріалів справи протоколу №1 від 19.09.2018 вбачається проведення позачергових загальних зборів учасників СТОВ "Дніпро", які скликані на вимогу учасника ОСОБА_2 , який володіє 44,44% статутного капіталу Товариства.

17.08.2018 між учасником Товариства громадянином України ОСОБА_2 (дарувальник) та фізичною особою громадянкою України ОСОБА_9 (обдаровуваним) укладено договір дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", відповідно до умов якого дарувальник безоплатно передає у власність обдаровуваного належну йому частку в розмірі 44,44% статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", що становить 5332,00 грн (п. 1 договору).

Відповідно до п. 4 договору дарування право власності на предмет договору переходить від дарувальника до обдаровуваного після підписання даного договору. З моменту укладання даного договору до обдаровуваного переходять усі права власника Товариства, передбачені його статутом. Обдаровуваний з моменту набуття частки у статутному капіталі Товариства зобов`язується виконувати вимоги установчих документів Товариства, а також нести всі обов`язки, що випливають із установчих документів Товариства та чинного законодавства України.

В договорі зазначено, що сторони попередньо ознайомлені з правовими наслідками недодержання при вчиненні правочинів вимог закону, усвідомлюючи природу цього правочину та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, уклали цей договір дарування частки у статутному капіталі.

Відповідно до акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 17.08.2018, підписи на якому засвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирсановою Т.О., у зв`язку з укладенням договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" від 17.08.2018 ОСОБА_2 та ОСОБА_9 склали акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства про те, що ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_9 прийняла частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" у розмірі 44,44%, яка в грошовому еквіваленті становить 5332,00 гривень. В акті зазначено, що сторони не мають один до одного претензій у зв`язку з передачею зазначеної у акті частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро".

Узагальнена позиція учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спірні договори дарування є удаваними та укладені для приховання інших правочинів, а саме договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО", які порушують переважне право позивача, як його учасника на купівлю відповідних часток у статутному капіталі.

У додаткових поясненнях позивач зазначає, що відповідачі-1,8 діяли виключно в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНО ХОЛДИНГ», яке раніше висловлювало намір придбати частки у статутному капіталі Товариства та фактично визнало, що частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" були набуті ним (шляхом оформлення права власності на пов`язаних з товариством осіб), що підтверджує обґрунтованість доводів позивача.

З матеріалів справи випливає, що під час первинного розгляду даної справи (до скасування Верховним Судом рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.12.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 у справі №927/645/19) відповідач-1 - ОСОБА_2 у поданому 17.09.2019 відзиві на позовну заяву проти позову заперечив та зазначив, що положення Статуту СТОВ "ДНІПРО" не містять заборони на відчуження учасником своєї частки у статному фонді Товариства третім особам, проте встановлює, що учасники Товариства користуються переважним правом саме придбання частки (її частини) учасника, який її відступив, пропорційно до розмірів її частки у статутному капіталі Товариства. Тобто, як вірно зазначає позивач, саме придбання (купівля-продаж тощо), такої частки має здійснюватися з дотриманням правила щодо надання переважного права на придбання такої частки учасникам Товариства. Крім того, відповідач-1 стверджував, що ОСОБА_2 не отримував від будь-кого пропозиції оплатно придбати частку у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО". Дарувальникам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 будь-яких грошових коштів Відповідач-1 не передавав, а тому твердження позивача, що відповідачі уклали договори дарування з метою позбавлення його переважного права на придбання часток у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" та те, що між ними виникли правовідносини купівлі-продажу часток у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО", а договори дарування укладені для приховання цих відносин, є помилковими та такими, що не підтверджені належними та допустимими засобами доказування.

Відповідачі-2,3,4 у відзиві на позовну заяву щодо позовних вимог заперечили у повному обсязі та зазначили, що позивачем не було надано до суду жодного письмового та/або електронного документу у підтвердження доводів позовної заяви щодо наявності договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі СТОВ "Дніпро", нібито насправді укладених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з однієї сторони та ОСОБА_2 - з іншої, позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

З метою усунення виявленої Верховним Судом невідповідності відповідей на запитання позивача та третьої особи-1 на стороні позивача - ОСОБА_10 , поданих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вимогам ч. 2 ст. 88 Господарського процесуального кодексу України, відповідачі-2,3,4 ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) в порядку ст.90 Господарського процесуального кодексу України надали нотаріально посвідчені заяви із відповідями за поставлені запитання (а.с. 232-244 т. 8).

Відповідачі-5,6,7 у відзиві на позовну заяву щодо позовних вимог заперечили повністю та зазначили, що оспорювані договори дарування укладені без порушень приписів ч. 2 ст. 717 Цивільного кодексу України; у матеріалах справи відсутні взагалі будь-які докази щодо укладених між відповідачами-5, 6 та 7 та ОСОБА_2 договорів дарування від 02.08.2018 як таких, що є удаваними, позовні вимоги позивача у цій частині ґрунтуються лише на припущеннях позивача про те, що сторонами насправді було вчинено правочини купівлі-продажу часток.

Представником відповідачів-5,6,7 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) подано клопотання від 20.05.2021 про залучення до матеріалів справи заяв відповідачів-5,6,7 щодо відповіді на питання, які зазначені у письмовому опитуванні позивача в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, доказів їх направлення на адреси учасників, які ініціювали письмове опитування (а.с. 45-57 т. 9).

Відповідач-8 у відзиві на позов позовні вимоги не визнає та посилається на те, що згідно з ст. 392 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що на момент звернення до суду ОСОБА_1 не був власником спірного майна, підстави для задоволення вимоги про визнання права власності на частку у статутному капіталі господарського товариства відсутні. Як вказує позивач, до моменту звернення до суду з позовом він не набув права власності на частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" "Дніпро" в загальному розмірі 44,44 %, номінальною вартістю 5332,00 грн., а лише вимагає перевести на нього права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу. З вказаного, за доводами відповідача 8, можна дійти висновку, що позовна вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння є передчасною та необґрунтованою. Крім того, на думку відповідача-8, не доведено, що саме у володінні ОСОБА_9 знаходиться спірне майно, оскільки згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань остання на момент звернення з позовом до суду не була учасником Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" "Дніпро". Ухвала Господарського суду Чернігівської області від 27.04.2021 у справі № 927/645/19, якою призначено підготовче засідання та встановлено відповідачам строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов, станом на 17.05.2021 відповідачу-8 не надходила. Представник відповідача-8 перебував в період з 25.04.2021 по 02.05.2021 за кордоном та не міг надавати правові послуги клієнту. Про призначення підготовчого засідання представник відповідача дізнався з відкритих даних, розміщених на веб-сайті Єдиного державного реєстру судових рішень в перший робочий день - 05.05.2021. У відзиві на позов відповідачем - 8 зазначено орієнтовну суму судових витрат, які він очікує понести в зв`язку з розглядом відповідної справи - 15000 грн.

Позивач у відповіді на відзив відповідачів-5,6,7 заперечує проти доводів відповідачів 5,6,7 щодо мотивів укладення договорів дарування з тих же мотивів, що викладені у відповідях на відзиві при первісному розгляді справи. Щодо ненадання позивачем належних та допустимих доказів удаваності оспорюваних правочинів позивач заперечує з мотивів, які викладені ним у відповіді на відзив відповідачів 2-4. Позивач заперечує проти подачі відзиву відповідачами 5,6,7 при новому розгляді справи з тих же мотивів, що і у відповіді на відзив відповідачів 2-4.

Позивач у відповіді на відзив відповідача-8 повідомив, що обраний позивачем спосіб захисту щодо вимог до відповідача 8 є належним та ефективним, адже відповідає положенням пункту "е" ч. 5 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". У разі задоволення позову (визнання оспорюваних договорів дарування удаваними, переведення на позивача прав та обов`язків покупця, витребування частки та визнання права власності на неї) позивачу не доведеться повторно звертатись до суду з іншим позовом і його права будуть захищені належним чином. Позивач зазначив, якщо ним невірно кваліфіковано спірні правовідносини з відповідачем -8, але обрано належний спосіб захисту прав, то це не є підставою для відмови в позові. За обставинами справи, що розглядається, відповідач 1, набувши частки за удаваними правочинами та порушивши цим переважне право позивача, подарував сукупну частку відповідачу 8, тому задоволення вимоги про переведення прав та обов`язків покупця за оспорюваними правочинами не призведе до ефективного захисту його прав, оскільки частка все ще залишатиметься у власності відповідача-8.

Позивач у відповіді на відзив відповідачів-2-4 повідомив, що показання свідків, які ґрунтуються на повідомленні інших осіб (свідків), підтверджені у інших заявах свідків як першоджерело. Загалом всі показання свідків, викладені у доданих до позову заявах, повністю узгоджуються між собою, а також з іншими доказами, поясненнями позивача та третіх осіб. З показань свідків вбачається також, що їм за продаж частки у статутному капіталі товариства розміром 11,11 % номінальною вартістю 1333,00 грн. пропонували 100000,00 грн. Щодо моменту отримання відомостей про укладення відповідачами 2-7 оспорюваних договорів, то у заяві свідка зазначено, що вперше позивач ознайомився зі змістом договорів під час розгляду справи № 927/97/19, оскільки при проведенні загальних зборів учасників 30.09.2017 їх примірники не надавались. З ОСОБА_2 дарувальники часток вперше зустрілись лише під час укладення договорів дарування.

Від третьої особи-1 ОСОБА_10 надійшли пояснення від 08.11.2019 щодо позову, в яких третя особа-1 підтримує позов у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. Крім того, третьою особою-1 в поданих поясненнях в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України сформовано запитання відповідачам 1-7. У наданих третьою особою-1 ОСОБА_10 поясненнях від 08.11.2019 щодо відзиву третя особа-1 вважає, що викладені у відзивах на позовну заяву заперечення проти позову ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та додані докази не спростовують наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Третя особа-1 стверджує, що правовідносини купівлі-продажу, що виникли між відповідачами 1-7, були оформлені договорами дарування, які є удаваними. При розгляді даної справи факт отримання відповідачами 2-7 коштів за наслідком укладення договорів дарування може підтверджуватись будь-якими доказами, в тому числі і показаннями свідків у формі заяви свідків, а ч. 2 ст. 87 Господарського процесуального кодексу України при цьому застосуванню не підлягає. Аналізуючи відзиви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 третя особа-1 вказує, що у всіх них є один спільний мотив дарування часток у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" сторонній незнайомій їм особі, а саме: відсутність "зиску" від участі у товаристві. Хоча, окрім як отримання дивідендів, вони могли продати частку або вийти зі складу учасників і отримати відповідні виплати.

Від третьої особи-2 ОСОБА_11 надійшли письмові пояснення від 08.11.2019 щодо позову, в яких третя особа-2 підтримує позов у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. Крім того, третьою особою-2 в поданих поясненнях, в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України сформовано запитання відповідачу-1 ОСОБА_2 . У наданих11.11.2019 поясненнях щодо відзиву третя особа-2 вказує, що викладені у відзивах на позовну заяву заперечення проти позову ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та додані докази не спростовують наведених позивачем обставин та правових підстав позову.

Від третьої особи-3 ОСОБА_12 надійшли письмові пояснення третьої особи від 08.11.2019 щодо позову, в яких третя особа-3 підтримує позов у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. Крім того, третьою особою-3 в поданих поясненнях в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України сформовано запитання відповідачу-1 ОСОБА_2 . У наданих 11.11.2019 поясненнях щодо відзиву третя особа-3 вказує, що викладені у відзивах на позовну заяву заперечення проти позову ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та додані докази не спростовують наведених позивачем обставин та правових підстав позову.

Від третьої особи-4 ОСОБА_13 надійшли письмові пояснення третьої особи від 08.11.2019 щодо позову, в яких третя особа-4 підтримує позов у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. Крім того, в наданих 11.11.2019 третьою особою 4 поясненнях щодо відзиву третя особа вказує, що викладені у відзивах на позовну заяву заперечення проти позову ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та додані докази не спростовують наведених позивачем обставин та правових підстав позову.

Після прийняття справи №927/645/19 до свого провадження суддею Демидовою М.О. треті особи-1,2,3,4 не скористались своїм процесуальним правом та інших будь-яких пояснень щодо позову суду не надали.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані матеріали, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з таких підстав.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частинами першою, третьою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою і шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до приписів ст. 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Тобто за удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально оформлюють один правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини.

Згідно із ст. 717 Цивільного кодексу України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

У відповідності до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір дарування є завжди безоплатним, в той час як договір купівлі-продажу є оплатним, а вартість відчужуваного майна сплачується продавцеві лише у грошовому вираженні, а відтак, відмінність між договорами купівлі-продажу та дарування полягає в платності за одержане майно.

Так, статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 147 Цивільного кодексу України (в редакції, яка була чинною станом на момент укладення договорів дарування від 19.06.2017) учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства. Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.

Частина 3 ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, яка діяла на дату укладення спірних договорів дарування від 19.06.2017) також встановлює, що учасники товариства користуються переважним правом саме купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права.

Частина 1 ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" (у редакції, яка діяла на дату укладення спірних договорів дарування 19.06.2017) встановлює, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства (ч. 2 ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" (у редакції, яка діяла на дату укладення спірних договорів дарування 19.06.2017).

За приписами ч. 1 ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, що продається третій особі.

Частиною 5 ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має право вимагати в судовому порядку переведення на себе прав і обов`язків покупця частки (частини частки), якщо переважне право такого учасника товариства є порушеним. Позовна давність за такими вимогами становить один рік.

У відповідності до ч. 1, 2, 3 ст. 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам. Статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки (частини частки) та надання її в заставу допускається лише за згодою інших учасників. Відповідне положення може бути внесене до статуту або виключене з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства. Учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі лише в тій частині, в якій вона є оплаченою.

Оскільки у абзаці другому частини другої статті 147 Цивільного кодексу України (в редакції станом на 19.06.2017) та в частині першій статті 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" йдеться про переважне право на купівлю частки (її частини), переважне право не поширюється на відносини спадкування, правонаступництва, дарування частки у статутному капіталі ТОВ або СТОВ.

У разі смерті або припинення учасника товариства його частка переходить до його спадкоємця чи правонаступника без згоди учасників товариства (ч. 1 ст. 23 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

Виходячи зі змісту статей 203, 717 Цивільного кодексу України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі істотні умови. Договори дарування належать до безоплатних правочинів та за їх умовами обдаровані не мають перед дарувальниками будь-яких зобов`язань матеріального характеру.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи.

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 73 Господарського процесуального кодексу України України).

На підтвердження своїх вимог позивачем подані нотаріально посвідчені заяви свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_24 (а.с.122-132 т.1).

Також в матеріалах справи наявні нотаріально засвідчені заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 19.06.2017, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 02.08.2018 (а.с.122,124,126,127,128,129,130 т.2).

Матеріали справи містять нотаріально засвідчені відповіді ОСОБА_25 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на запитання №4, яке зазначено у письмовому опитуванні ОСОБА_1 , в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України та нотаріально засвідчені відповіді ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на запитання №2, яке зазначено у письмовому опитуванні ОСОБА_1 , в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України (а.с.4,8,12,19,23,30 т.4).

Верховний Суд, направляючи дану справу на новий розгляд, у постанові від 16.02.2021 у справі №927/645/19 зазначив, що суди попередніх інстанцій не дослідили питання дійсної спрямованості волі сторін при укладенні спірних договорів дарування з урахуванням статей 79, 86 Господарського процесуального кодексу України та протиправно відмовили у задоволенні клопотання позивача та третьої особи-1 - ОСОБА_10 , про допит відповідачів 2-7 як свідків, оскільки помилково виходили із того, що відповіді учасника справи на запитання, які подаються на підставі статті 90 Господарського процесуального кодексу України, не є заявою свідка. У поданих суду заявах свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_24 останні стверджують, що вони, будучи знайомі з відповідачами 2-7, ніколи не чули від них наміру безоплатно дарувати свої частки у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО". У заяві свідка ОСОБА_24 зазначено, що з пропозицією продати належну його дружині частку у статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" за 100000,00 грн. до нього особисто звернувся відповідач-2 ОСОБА_3 , який тоді ж повідомив, що саме продав свою частку (п. 7.42., 7.51., 7.53., 7.54. постанови Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №927/645/19).

У відповідності до ч.5 ст.310 Господарського процесуального кодексу України висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов?язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідно до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків. Сторони, треті особи та їх представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи. Показання свідка, що ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, не беруться судом до уваги.

Положеннями ст. 88 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Письмове опитування свідків передбачено ст.90 Господарського процесуального кодексу України, за приписами якої учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи або у додатку до неї не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання іншим учасником справи, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи, зокрема, фізичною особою, у формі заяви свідка не пізніше як за п`ять днів до підготовчого засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання. Якщо поставлене запитання пов`язане з наданням доказів, що підтверджують відповідні обставини, учасник справи разом із заявою свідка надає такі докази. Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання: 1) з підстав, визначених статтями 67, 68 цього Кодексу; 2) якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи; 3) якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань. За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь.

Щодо наданих позивачем до матеріалів справи заяв свідків судом враховано таке.

Як вбачається із заяви свідка ОСОБА_1 , підпис якого посвідчено 25.07.2019 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковим К.М. та зареєстровано у реєстрі за №504, 18.04.2017 ОСОБА_17 як директор ТОВ «Грано Холдинг» звернувся з пропозицією придбати частки учасників в статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО". Всі учасники ( ОСОБА_26 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 ), в тому числі і ОСОБА_1 , відмовились продавати свої частки у статутному капіталі товариства, про що повідомлено ОСОБА_17 . У червні 2017 року один із учасників СТОВ "ДНІПРО" ОСОБА_3 звертався до ОСОБА_10 і ОСОБА_24 (чоловік ОСОБА_13 ) та повідомив, що він продав ТОВ "ГРАНО ХОЛДИНГ" свою частку в статутному капіталі СТОВ "ДНІПРО" та пропонував їм також продати частки за 100000 грн. Дані обставини повідомлені особисто ОСОБА_10 та ОСОБА_24 . Від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стало відомо, що ОСОБА_26 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 19.06.2017 продали свої частки та отримали за них по 100000 грн. та для оформлення угод з продажу часток вони їздили до Чернігова. Пізніше стало відомо, що ОСОБА_26 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відчужили свої частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" шляхом укладення договорів дарування. Учасники СТОВ "Дніпро", в тому числі ті, які відчужили частки у статутному капіталі, ніколи не висловлювали наміру безоплатно дарувати їх стороннім особам. ОСОБА_1 особисто пропонували виключно продати частку.

Посилання ОСОБА_1 про те, що під час проведення позачергових загальних зборів 30.09.2017 та 19.09.2018 він дізнався про продаж часток учасниками товариства на користь ОСОБА_2 , судом оцінюється критично, оскільки вказані протоколи не містять таких відомостей.

За свідченнями ОСОБА_10 , підпис якого посвідчено 25.07.2019 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковим К.М. та зареєстровано у реєстрі за №506, викладеними у заяві свідка, щодо тої обставини, що, окрім ОСОБА_3 , свої частки також продали ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за що отримали по 100000 грн. ґрунтуються на повідомленнях ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_10 стверджує, що під час особистої зустрічі з ОСОБА_3 , він розповів ОСОБА_10 , що вже продав свою частку, однак відсутні відомості кому особисто продано та за скільки. У заяві свідка попередньо повідомлялось ОСОБА_10 про надходження пропозиції продажу частки статутного капіталу СТОВ "Дніпро" від ТОВ "Грано Холдинг". За свідченнями ОСОБА_10 , учасники СТОВ "Дніпро", в тому числі ті, які відчужили частки у статутному капіталі, ніколи не висловлювали наміру безоплатно дарувати їх стороннім особам. Мені особисто пропонували виключно продати частку.

Відповідно до заяви свідка ОСОБА_11 , підпис якого посвідчено 25.07.2019 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковим К.М. та зареєстровано у реєстрі за №510, у червні 2017 року йому стало відомо, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продали свої частки за 100000 грн. Для оформлення угод з продажу часток вони їздили до Чернігова. Дані обставини ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_1 . ОСОБА_11 стверджує, що під час особистої зустрічі з ОСОБА_3 , він розповів, що вже продав свою частку, однак відсутні відомості кому особисто продано та за скільки. За свідченнями ОСОБА_11 , учасники СТОВ "Дніпро", в тому числі ті, які відчужили частки у статутному капіталі, ніколи не висловлювали наміру безоплатно дарувати їх стороннім особам. Мені особисто пропонували виключно продати частку.

У заяві свідка ОСОБА_12 , підпис якої посвідчено 25.07.2019 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковим К.М. та зареєстровано у реєстрі за №508, повідомляє, що у червні 2017 року стало відомо, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продали свої частки за 100 000 грн. Для оформлення угод з продажу часток вони їздили до Чернігова. Дані обставини ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_1 . За свідченнями ОСОБА_12 учасники СТОВ "Дніпро", в тому числі ті, які відчужили частки у статутному капіталі, ніколи не висловлювали наміру безоплатно дарувати їх стороннім особам. ОСОБА_12 особисто пропонували виключно продати частку.

Посилання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про те, що під час проведення позачергових загальних зборів 19.09.2018 вони дізналися про продаж часток учасниками товариства на користь ОСОБА_2 , судом оцінюється критично, оскільки вказаний протокол не містить таких відомостей, відсутні відомості, кому особисто продано частки та за якою вартістю.

Як вбачається із заяви свідка ОСОБА_13 , підпис якої посвідчено 25.07.2019 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковим К.М. та зареєстровано у реєстрі за №514, у червні до її чоловіка ОСОБА_24 , звернувся ОСОБА_3 та повідомив, що він вже продав свою частку у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" і запитав ОСОБА_13 , чи не бажає вона продати свою частку за 100000,00 грн. Того ж дня її чоловік повідомив їй про дану розмову з ОСОБА_3 і ОСОБА_13 сказала що не бажає продавати свою частку. Тобто, покази ОСОБА_13 ґрунтуються на повідомленнях її чоловіка ОСОБА_24 . За свідченнями ОСОБА_13 , учасники СТОВ "Дніпро", в тому числі ті, які відчужили частки у статутному капіталі, ніколи не висловлювали наміру безоплатно дарувати їх стороннім особам. ОСОБА_13 особисто пропонували виключно продати частку.

Відповідно до заяви свідка ОСОБА_24 , підпис якого посвідчено 25.07.2019 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковим К.М. та зареєстровано у реєстрі за №512, у червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_24 та повідомив, що вже продав свою частку у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" і запитав, чи не бажає його дружина ОСОБА_13 також продати свою частку за 100000,00 грн. Того ж дня ОСОБА_24 повідомив про відмову ОСОБА_13 продавати частку. Із вказаної заяви свідка не вбачається звернення ОСОБА_3 з пропозицією або з твердженням про продаж частки на користь ОСОБА_2 . За свідченнями ОСОБА_24 , він неодноразово обговорював з іншими учасниками питання продажу часток у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" і ніколи не чув від них наміру безоплатно дарувати свої частки у статутному капіталі стороннім особам. Всі учасники відмовлялись продавати їх, оскільки СТОВ "Дніпро" почало розвиватись.

ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у заявах свідка стверджують, що від ОСОБА_2 не надходило пропозицій щодо продажу частки статутного капіталу СТОВ "Дніпро".

З наведеного можна зробити висновок про те, що показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ґрунтуються на показаннях іншої особи, а саме ОСОБА_1 , який є директором СТОВ "Дніпро" при цьому свідчення самого ОСОБА_1 базуються на повідомленнях ОСОБА_10 , ОСОБА_24 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Свідчення ОСОБА_13 ґрунтуються на повідомленнях її чоловіка ОСОБА_24 .

Відтак, з огляду на приписи частини 87 Господарського процесуального кодексу України показання зазначених осіб щодо продажу відповідачами часток у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" не беруться судом до уваги.

При цьому у заявах свідків не конкретизується, хто саме і за якою вартістю пропонував їм продати частки у статутному капіталі товариства. Вказані свідчення є узагальненими та ідентичними у всіх заявах свідків, заяви свідків не містять жодного факту або прізвища у підтвердження викладених узагальнениї відомостей щодо пропозиції саме продати свої частки.

Твердження ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про те, що 19.09.2018 проводились позачергові загальні збори учасників СТОВ "ДНІПРО", на яких ОСОБА_17 діяв як представник ОСОБА_2 , і на зборах свідкам стало відомо, що спадкоємці померлого учасника СТОВ "ДНІПРО" ОСОБА_14 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) також продали свої частки у статутному капіталі, не приймаються судом до уваги, оскільки свідками не наведено безпосередньо джерела своєї обізнаності щодо даної обставини.

Крім того, як вбачається з поданих позивачем заяв свідків, жодна з цих осіб не був безпосередньо присутнім під час укладення спірних угод.

При цьому зі свідчень вищезазначених осіб не можна дійти однозначного та беззаперечного висновку про те, що частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" були відчужені шляхом укладення договору купівлі-продажу саме ОСОБА_2 саме за якусь визначену суму грошових коштів.

У вищезазначених поданих суду заявах свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_24 стверджують, що учасники СТОВ "Дніпро", в тому числі ті, які відчужили частки у статутному капіталі, ніколи не висловлювали наміру безоплатно дарувати їх стороннім особам. За свідченнями ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 їм особисто пропонували виключно продати частку. За свідченням ОСОБА_24 всі учасники відмовлялись продавати їх, оскільки СТОВ "Дніпро" почало розвиватись.

З метою виконання вимог постанови Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №927/645/19 судом протокольно задоволено клопотання відповідачів-2,3,4 ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) від 20.05.2021 про залучення до матеріалів справи додаткових документів, які подаються на виконання виявленої Верховним Судом невідповідностей: відповідей на запитання позивача та третьої особи-1 на стороні позивача - ОСОБА_10 , поданих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вимогам ч. 2 ст. 88 Господарського процесуального кодексу України (а.с. 232-244 т. 8) та клопотання відповідачів-5,6,7 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) від 20.05.2021 про залучення до матеріалів справи заяв відповідачів-5,6,7 щодо відповіді на питання, які зазначені у письмовому опитуванні позивача в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, доказів їх направлення на адреси учасників, які ініціювали письмове опитування (а.с. 45-57 т. 9). Додані до клопотань заяви свідків (в оригіналах, нотаріально посвідчені) приєднано до матеріалів справи.

Судом враховується, що принцип змагальності сторін у господарському судочинстві передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Позивач у клопотанні від 07.06.2021 зазначив про те, що відповідачами 2-7 порушено порядок подання доказів (заяви свідка направлені лише позивачу та третій особі-1 і тільки щодо питань, поставлених кожним з них), а тому є достатні підстави для неприйняття їх до розгляду; процедура письмового опитування учасників справи як свідків була повністю проведена під час первісного розгляду справи у передбачені Господарським процесуальним кодексом України строки, у зв`язку з чим заяви свідків до уваги не приймати.

Судом зазначено, що питання належності та допустимості доказів буде вирішене судом під час вирішення спору по суті та прийняття рішення у справі.

Проаналізувавши вищевикладені заяви свідків, суд доходить висновку про їх відповідність вимогам, порядку складання та засвідчення, визначених у ст. 87,88,90 Господарського процесуального кодексу України, а тому зазначені заяви є належними та допустимими доказами у даній справі.

У зв`язку із вищезазначеним клопотання позивача від 07.06.2021 про неприйняття до уваги заяв свідків є безпідставним.

Щодо доданих до клопотань заяв свідків судом встановлено таке.

Відповідач-2 - ОСОБА_27 , підпис якого посвідчено 19.05.2021 приватним нотаріусом Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області Мишком М.А. та зареєстровано у реєстрі за №706, у заяві щодо відповіді ОСОБА_3 на запитання № 4 та № 5, які зазначені у письмовому опитуванні ОСОБА_1 , в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України та щодо відмови від надання відповіді на запитання за № 1,2,3,6,7,8,9, які зазначені у письмовому опитуванні ОСОБА_1 , в порядку ст. 90 Господарського процесуального, кодексу України на запитання №4: «З яких мотивів Ви безоплатно подарували ОСОБА_2 належну Вам частку у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО»? відповів: «Я, як власник частки у статутному капіталі маю право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Мотивами дарування мною частки в статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» у розміру 11.11%, номінальною вартістю 1333,00 грн. ОСОБА_2 згідно укладеного між мною та ОСОБА_2 договору дарування від 19.06.2017 року були: - я не брав участі в господарській діяльності СТОВ «ДНІПРО», будь-якого зиску у вигляді дивідендів, чи то будь-яких інших виплат від СТОВ «ДНІПРОМ за весь час перебування у якості учасника СТОВ «ДНІПРО» я не отримував; -товариством жодного року не скликались чергові річні загальні збори учасників, в яких би я особисто приймав участь, тому я не мав можливості реалізовувати свої права, як учасника товариства, а саме: брати участь в управлінні справами товариства; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Свою частку у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» я саме подарував ОСОБА_2 з мотивів зазначених вище. На запитання №5: «Чи отримували Ви або інші особи (члени сім`ї, представники тощо) від ОСОБА_2 або інших осіб і грошові кошти у зв`язку з укладенням договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» від 19.06.2017?» відповів: «Частку, яка належала мені у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО», я саме подарував ОСОБА_2 . Будь-яких грошових коштів, або будь-яких інших винагород, ані до моменту підписання договору дарування частки від 19.06.2017, ані під час, ані після, від ОСОБА_2 , або будь-яких інших осіб я не отримував, і не мав наміру отримувати». Вважаю, що наведені у документі, оформленому як «Письмове опитування в порядку ст.90 ГПК України» запитання за №1,2,3,6,7,8,9 поставлені щодо обставин, що не мають значення для вирішення справи №927/645/19, а тому з урахуванням п.1, п.2 ч.5 ст.90 ГПК України відмовляюсь від надання відповідей на вказані запитання.

Відповідач-2 - ОСОБА_3 , підпис якого посвідчено 19.05.2021 приватним нотаріусом Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області Мишком М.А. та зареєстровано у реєстрі за №705, у заяві щодо відповіді ОСОБА_3 на запитання №2.1., яке зазначене у письмовому опитуванні ОСОБА_10 , в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України на запитання №2.1.: «Чи отримували Ви грошові кошти у зв`язку з передачею у власність ОСОБА_2 частки у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО» (ідентифікаційний код юридичної особи 03796790) згідно договору дарування частки у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО» (ідентифікаційний код юридичної особи 03796790) від 19.06.2017, укладеного між Вами, як дарувальником, та ОСОБА_2 , як обдаровуваним?» відповів: «Я, як власник частки у статутному капіталі маю право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частку, яка належала мені у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО», я саме подарував ОСОБА_2 . Будь-яких грошових коштів, або будь-яких інших винагород, ані до моменту підписання договору дарування частки від 19.06.2017, ані під час, ані після, від ОСОБА_2 , або будь-яких інших осіб я не отримував, і не мав наміру отримувати».

Відповідач-3 - ОСОБА_4 , підпис якої посвідчено 19.05.2021 приватним нотаріусом Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області Мишком М.А. та зареєстровано у реєстрі за №715, у заяві щодо відповіді ОСОБА_4 на запитання № 4 та № 5, які зазначені у письмовому опитуванні ОСОБА_1 , в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України та щодо відмови від надання відповіді на запитання за № 1,2,3,6,7, які зазначені у письмовому опитуванні ОСОБА_1 , в порядку ст. 90 Господарського процесуального, кодексу України на запитання №4: «З яких мотивів Ви безоплатно подарували ОСОБА_2 належну Вам частку у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО»? відповіла: « 19.06.2017 я подарувала свою частку у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» у розмірі 11.11%, вартістю 1333,00 ОСОБА_2 з тих мотивів, що я ніколи не приймала участі у діяльності Товариства, прибутку у вигляді дивідендів або будь-яких інших виплат від Товариства ніколи не отримувала. Також, Товариством жодного року не скликались, збори учасників, де б я могла прийняти участь, а тому я не мала можливості реалізовувати свої права учасника товариства, передбачені законодавством, а саме: брати участь в управлінні справами товариства; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його/ частку (дивіденди). Свою частку у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» я саме подарував ОСОБА_2 з мотивів зазначених вище. На запитання №5: «Чи отримували Ви або інші особи (члени сім`ї, представники тощо) від ОСОБА_2 або інших осіб і грошові кошти у зв`язку з укладенням договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» від 19.06.2017?» відповіла: «Частку, яка належала мені у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО», я саме подарувала ОСОБА_2 . Будь-яких грошових коштів, або будь-яких інших винагород, ані до моменту підписання договору дарування частки від 19.06.2017, ані під час, ані після, від ОСОБА_2 , або будь-яких інших осіб я не отримувала, і не мала наміру отримувати». Вважаю, що наведені у документі, оформленому як «Письмове опитування в порядку ст.90 ГПК України» запитання за №1,2,3,6,7 поставлені щодо обставин, що не мають значення для вирішення справи №927/645/19, а тому з урахуванням п.1, п.2 ч.5 ст.90 ГПК України відмовляюсь від надання відповідей на вказані запитання.

Відповідач-3 - ОСОБА_4 , підпис якої посвідчено 19.05.2021 приватним нотаріусом Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області Мишком М.А. та зареєстровано у реєстрі за №714, у заяві щодо відповіді ОСОБА_4 на запитання №3.1., яке зазначене у письмовому опитуванні ОСОБА_10 , в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України на запитання №3.1.: «Чи отримували Ви грошові кошти у зв`язку з передачею у власність ОСОБА_2 частки у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО» (ідентифікаційний код юридичної особи 03796790) згідно договору дарування частки у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО» (ідентифікаційний код юридичної особи 03796790) від 19.06.2017, укладеного між Вами, як дарувальником, та ОСОБА_2 , як обдаровуваним?» відповіла: «Я, як власник частки у статутному капіталі маю право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частку, яка належала мені у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО», я саме подарувала ОСОБА_2 . Будь-яких грошових коштів, або будь-яких інших винагород, ані до моменту підписання договору дарування частки від 19.06.2017, ані під час, ані після, від ОСОБА_2 , або будь-яких інших осіб я не отримувала, і не мала наміру отримувати».

Відповідач-4 - ОСОБА_5 , підпис якого посвідчено 19.05.2021 приватним нотаріусом Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області Мишком М.А. та зареєстровано у реєстрі за №713, у заяві щодо відповіді ОСОБА_5 на запитання № 4 та № 5, які зазначені у письмовому опитуванні ОСОБА_1 , в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України та щодо відмови від надання відповіді на запитання за № 1,2,3,6,7, які зазначені у письмовому опитуванні ОСОБА_1 , в порядку ст. 90 Господарського процесуального, кодексу України на запитання №4: «З яких мотивів Ви безоплатно подарували ОСОБА_2 належну Вам частку у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО»? відповів: «Мені відомо, що я можу володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та маю право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Основними мотивами з яких я прийняв рішення щодо дарування 19.06.2017 року на підставі договору, своєї частки в статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» у розмірі 11.11%, вартістю 1333,00 грн. ОСОБА_2 були: 1) я не брав участі в господарській діяльності СТОВ «ДНІПРО», будь-якого зиску у вигляді дивідендів, чи то будь-яких інших виплат від СТОВ «ДНІПРО» за весь час перебування у якості учасника СТОВ «ДНІПРО» я не отримував; 2) товариством жодного року не скликались чергові річні загальні збори учасників, в яких би я особисто приймав участь, тому я не мав можливості реалізовувати свої права, як учасника товариства, передбачені законодавством, а саме: брати участь в управлінні справами товариства; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Свою частку у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» я саме подарував ОСОБА_2 з мотивів зазначених вище. На запитання №5: «Чи отримували Ви або інші особи (члени сім`ї, представники тощо) від ОСОБА_2 або інших осіб і грошові кошти у зв`язку з укладенням договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» від 19.06.2017?» відповів: «Частку, яка належала мені у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО», я саме подарував ОСОБА_2 . Будь-яких грошових коштів, або будь-яких інших винагород, ані до моменту підписання договору дарування частки від 19.06.2017, ані під час, ані після, від ОСОБА_2 , або будь-яких інших осіб я не отримував, і не мав наміру отримувати. Вважаю, що наведені у документі, оформленому як «Письмове опитування в порядку ст.90 ГПК України» запитання за №1,2,3,6,7, поставлені щодо обставин, що не мають значення для вирішення справи №927/645/19, а тому з урахуванням п.1, п.2 ч.5 ст.90 ГПК України відмовляюсь від надання відповідей на вказані запитання.

Відповідач-4 - ОСОБА_5 , підпис якого посвідчено 19.05.2021 приватним нотаріусом Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області Мишком М.А. та зареєстровано у реєстрі за №712, у заяві щодо відповіді ОСОБА_5 на запитання №4.1., яке зазначене у письмовому опитуванні ОСОБА_10 , в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України на запитання №4.1.: «Чи отримували Ви грошові кошти у зв`язку з передачею у власність ОСОБА_2 частки у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО» (ідентифікаційний код юридичної особи 03796790) згідно договору дарування частки у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО» (ідентифікаційний код юридичної особи 03796790) від 19.06.2017, укладеного між Вами, як дарувальником, та ОСОБА_2 , як обдаровуваним?» відповів: «Я, як власник частки у статутному капіталі маю право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частку, яка належала мені у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО», я саме подарував ОСОБА_2 . Будь-яких грошових коштів, або будь-яких інших винагород, ані до моменту підписання договору дарування частки від 19.06.2017, ані під час, ані після, від ОСОБА_2 , або будь-яких інших осіб я не отримував, і не мав наміру отримувати».

Відповідач-5 - ОСОБА_6 , підпис якої посвідчено 19.05.2021 приватним нотаріусом Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області Мишком М.А. та зареєстровано у реєстрі за №708, у заяві щодо відповіді ОСОБА_6 на запитання № 2 та № 3, які зазначені у письмовому опитуванні ОСОБА_1 , в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України та щодо відмови від надання відповіді на запитання за № 1,4,5, які зазначені у письмовому опитуванні ОСОБА_1 , в порядку ст. 90 Господарського процесуального, кодексу України на запитання №2: «З яких мотивів Ви безоплатно подарували ОСОБА_2 належну Вам частку у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО»? відповіла: «Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Мотивами дарування мною частки в статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» у розмірі 3.71%, номінальною вартістю 445,00 грн. ОСОБА_2 згідно укладеного між мною та ОСОБА_2 договору дарування від 02.08.2018 року були: До 12.08.2013 одним з учасників СТОВ «ДНІПРО» був мій чоловік ОСОБА_14 з часткою у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» розміром 11,11% номінальною вартістю 1333,00 грн. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_14 помер. 20.07.2017 я ОСОБА_6 та мої сини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , як спадкоємці ОСОБА_14 , отримали у власність по 1/3 частці спадкового майна, яке складалось з права на частку у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» розміром 11,11% номінальною вартістю 1333,00 грн. В 2017 році я познайомилась з ОСОБА_17 , з ним мене познайомив ОСОБА_3 , який також був учасником СТОВ «ДНІПРО». ОСОБА_17 запропонував мені відчужити свою частку у статутному капіталі «ДНІПРО», шляхом укладення договору дарування, яка належала мені та моїм синам. Я погодилась на його пропозицію, з тих мотивів, що не дивлячись на ту обставину, що як мій покійний чоловік як учасник СТОВ «ДНІПРО», так і я, та мої сини будь-якого зиску у вигляді дивідендів, чи то будь-яких інших виплат від СТОВ «ДНІПРО» (допомоги, як рідним померлого учасника, допомоги на поховання) за весь цей час не отримували. Згідно протоколу № 1 позачергових загальних зборів учасників СТОВ «ДНІПРО» від 30.09.2017 наші заяви були розглянуті позачерговими загальними зборами учасників СТОВ «ДНІПРО» та нам було відмовлено у прийнятті до складу учасників СТОВ «ДНІПРО». Варто зазначити те, що зі свого боку а ні учасники, а ні керівник СТОВ «ДНІПРО» не вчинили передбачені законодавством процедури по виплаті мені та моїм синам частки в статутному капіталі Товариства у зв`язку з відмовою у прийнятті нас до складу учасників протягом року з моменту проведення вищевказаних позачергових зборів. Враховуючи, ту обставину, що як мій покійний чоловік, так і я та мої сини будь-якого зиску у вигляді дивідендів, чи то будь-яких інших виплат, допомоги від СТОВ «ДНІПРО», не отримували та враховуючи негативне ставлення інших учасників СТОВ «ДНІПРО», зокрема, і позивача, як учасника та директора СТОВ «ДНІПРО» до нас при розгляді питання щодо вступу нас у якості учасників до СТОВ «ДНІПРО» та незаконної відмови (п. 13.2. Статуту СТОВ «ДНІПРО»: Загальні збори учасників не можуть відмовити у прийнятті до учасників Товариства тій особі, до якої внаслідок успадкування переходить частка в статутному капіталі Товариства) від прийняття нас до складу учасників СТОВ «ДНІПРО» також і не вчинення законних дій щодо виплати нам належної частки у зв`язку з прийняттям зборами учасників рішення про не включення нас до їх складу, ми з синами вирішили подарувати частку, яка належала нам на праві спільної сумісної власності, зокрема, ОСОБА_2 . Свою частку у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» я саме подарувала ОСОБА_2 з мотивів зазначених вище. На запитання №3: «Чи отримували Ви або інші особи (члени сім`ї, представники тощо) від ОСОБА_2 або інших осіб грошові кошти у зв`язку з укладенням договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» від 02.08.2018?» відповіла: «Частку, яка належала мені у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО», я саме подарувала ОСОБА_2 . Будь-яких грошових коштів, або будь-яких інших винагород, ані до моменту підписання договору дарування частки від 02.08.2018, ані під час, ані після, від ОСОБА_2 , або будь-яких інших осіб я не отримувала, і не мала наміру отримувати». Вважаю, що наведені у документі, оформленому як «Письмове опитування в порядку ст.90 ГПК України» запитання за №1,4,5, поставлені щодо обставин, що не мають значення для вирішення справи №927/645/19, а тому з урахуванням п.1, п.2 ч.5 ст.90 ГПК України відмовляюсь від надання відповідей на вказані запитання.

Відповідач-5 - ОСОБА_6 , підпис якої посвідчено 19.05.2021 приватним нотаріусом Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області Мишком М.А. та зареєстровано у реєстрі за №707, у заяві щодо відповіді ОСОБА_6 на запитання №5.1., яке зазначене у письмовому опитуванні ОСОБА_10 , в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України на запитання №4.1.: «Чи отримували Ви грошові кошти у зв`язку з передачею у власність ОСОБА_2 частки у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО» (ідентифікаційний код юридичної особи 03796790) згідно договору дарування частки у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО» (ідентифікаційний код юридичної особи 03796790) від 02.08.2018, укладеного між Вами, як дарувальником, та ОСОБА_2 , як обдаровуваним?» відповіла: «Я, як власник частки у статутному капіталі маю право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частку, яка належала мені у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО», я саме подарувала ОСОБА_2 . Будь-яких грошових коштів, або будь-яких інших винагород, ані до моменту підписання договору дарування від 02.08.2018, ані під час, ані після, від ОСОБА_2 , або будь-яких інших осіб я не отримувала, і не мала наміру отримувати».

Відповідач-6 - ОСОБА_7 , підпис якого посвідчено 19.05.2021 приватним нотаріусом Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області Мишком М.А. та зареєстровано у реєстрі за №710, у заяві щодо відповіді ОСОБА_7 на запитання № 2 та № 3, які зазначені у письмовому опитуванні ОСОБА_1 , в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України та щодо відмови від надання відповіді на запитання за № 1,4,5, які зазначені у письмовому опитуванні ОСОБА_1 , в порядку ст. 90 Господарського процесуального, кодексу України на запитання №2: «З яких мотивів Ви безоплатно подарували ОСОБА_2 належну Вам частку у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО»? відповів: «Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Мотивами дарування мною частки в статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» у розмірі 3,7%, номінальною вартістю 444,00 грн. ОСОБА_2 згідно укладеного між мною та ОСОБА_2 договору дарування від 02.08.2018 були: До 12.08.2013 одним з учасників СТОВ «ДНІПРО» був мій батько ОСОБА_14 з часткою у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» розміром 11,11% номінальною вартістю 1333,00 грн. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_14 помер. 20.07.2017 я ОСОБА_7 , разом з моєю матір?ю ОСОБА_6 та братом ОСОБА_8 , як спадкоємці ОСОБА_14 , отримали у власність по 1/3 частці спадкового майна, яке складалось з права на частку у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» розміром 11,11% номінальною вартістю 1333,00 грн. В 2017 році, моя мати ОСОБА_6 повідомила мене та мого брата ОСОБА_8 , що вона мала розмову з ОСОБА_17 , який запропонував їй відчужити частку у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО», шляхом укладення договору дарування, яка належала їй та мені разом з братом ОСОБА_8 , та запропонувала нам, як співвласникам частки у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО», подарувати її ОСОБА_17 з тих підстав, що будь-якого зиску у вигляді дивідендів, чи то будь-яких інших виплат від СТОВ «ДНІПРО» (допомоги, як рідним померлого учасника, допомоги на поховання) за весь цей час не отримували. Ми з братом погодилися на пропозицію матері. Після отримання свідоцтв про спадщину, я та брат з матір`ю звернулися до СТОВ «ДНІПРО» з відповідними заявами щодо вступу у СТОВ «ДНІПРО» у якості учасників, письмово вимагаючи проведення з цього приводу позачергових зборів учасників вищевказаного Товариства. На позачергових загальних зборах учасників СТОВ «ДНІПРО» 30.09.2017 я та мій брат присутні не були. На збори ходила ОСОБА_6 . Згідно протоколу № 1 позачергових загальних зборів учасників СТОВ «ДНІПРО» від 30.09.2017 наші заяви були розглянуті позачерговими загальними зборами учасників СТОВ «ДНІПРО» та нам було відмовлено у прийнятті до складу учасників СТОВ «ДНІПРО». Варто зазначити те, що зі свого боку а ні учасники, а ні керівник СТОВ «ДНІПРО» не вчинили передбачені законодавством процедури по виплаті мені та моєму брату та матері частки в статутному капіталі Товариства у зв`язку з відмовою у прийнятті нас до складу учасників протягом року з моменту проведення вищевказаних позачергових зборів. Свою частку у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» я саме подарував ОСОБА_2 з мотивів зазначених вище. На запитання №3: «Чи отримували Ви або інші особи (члени сім`ї, представники тощо) від ОСОБА_2 або інших осіб грошові кошти у зв`язку з укладенням договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» від 02.08.2018?» відповів: «Частку, яка належала мені у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО», я саме подарував ОСОБА_2 . Будь-яких грошових коштів, або будь-яких інших винагород, ані до моменту підписання договору дарування частки від 02.08.2018, ані під час, ані після, від ОСОБА_2 , або будь-яких інших осіб я не отримував, і не мав наміру отримувати». Вважаю, що наведені у документі, оформленому як «Письмове опитування в порядку ст.90 ГПК України» запитання за №1,4,5, поставлені щодо обставин, що не мають значення для вирішення справи №927/645/19, а тому з урахуванням п.1, п.2 ч.5 ст.90 ГПК України відмовляюсь від надання відповідей на вказані запитання.

Відповідач-6 - ОСОБА_7 , підпис якого посвідчено 19.05.2021 приватним нотаріусом Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області Мишком М.А. та зареєстровано у реєстрі за №709, у заяві щодо відповіді ОСОБА_7 на запитання №6.1., яке зазначене у письмовому опитуванні ОСОБА_10 , в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України на запитання №6.1.: «Чи отримували Ви грошові кошти у зв`язку з передачею у власність ОСОБА_2 частки у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО» (ідентифікаційний код юридичної особи 03796790) згідно договору дарування частки у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО» (ідентифікаційний код юридичної особи 03796790) від 02.08.2018, укладеного між Вами, як дарувальником, та ОСОБА_2 , як обдаровуваним?» відповів: «Я, як власник частки у статутному капіталі маю право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частку, яка належала мені у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО», я саме подарував ОСОБА_2 . Будь-яких грошових коштів, або будь-яких інших винагород, ані до моменту підписання договору дарування від 02.08.2018, ані під час, ані після, від ОСОБА_2 , або будь-яких інших осіб я не отримував, і не мав наміру отримувати».

Відповідач-7 - ОСОБА_8 , підпис якого посвідчено 20.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернігівської області Халік В.В. та зареєстровано у реєстрі за №969, у заяві щодо відповіді ОСОБА_8 на запитання № 2 та № 3, які зазначені у письмовому опитуванні ОСОБА_1 , в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України та щодо відмови від надання відповіді на запитання за № 1,4,5, які зазначені у письмовому опитуванні ОСОБА_1 , в порядку ст. 90 Господарського процесуального, кодексу України на запитання №2: «З яких мотивів Ви безоплатно подарували ОСОБА_2 належну Вам частку у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО»? відповів: «Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Мотивами дарування мною частки в статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» у розмірі 3.7%, номінальною вартістю 444,00 грн. ОСОБА_2 згідно укладеного між мною та ОСОБА_2 договору дарування від 02.08.2018 були: До 12.08.2013 одним з учасників СТОВ «ДНІПРО» був мій батько ОСОБА_14 з часткою у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» розміром 11,11% номінальною вартістю 1333,00 грн. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_14 помер. 20.07.2017 я ОСОБА_8 , разом з моєю матір?ю ОСОБА_6 та братом ОСОБА_7 , як спадкоємці ОСОБА_14 , отримали у власність по 1/3 частці спадкового майна, яке складалось з права на частку у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» розміром 11,11% номінальною вартістю 1333,00 грн. В 2017 році, моя мати ОСОБА_6 повідомила мене та мого брата ОСОБА_7 , що вона мала розмову з ОСОБА_17 , який запропонував їй відчужити частку у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО», шляхом укладення договору дарування, яка належала їй та мені разом з братом ОСОБА_7 , та запропонувала нам, як співвласникам частки у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО», подарувати її ОСОБА_17 з тих підстав, що будь-якого зиску у вигляді дивідендів, чи то будь-яких інших виплат від СТОВ «ДНІПРО» (допомоги, як рідним померлого учасника, допомоги на поховання) за весь цей час не отримували. Ми з братом погодилися на пропозицію матері. Після отримання свідоцтв про спадщину, я та брат з матір`ю звернулися до СТОВ «ДНІПРО» з відповідними заявами щодо вступу у СТОВ «ДНІПРО» у якості учасників, письмово вимагаючи проведення з цього приводу позачергових зборів учасників вищевказаного Товариства. На позачергових загальних зборах учасників СТОВ «ДНІПРО» 30.09.2017 я та мій брат присутні не були. На збори ходила ОСОБА_6 . Згідно протоколу № 1 позачергових загальних зборів учасників СТОВ «ДНІПРО» від 30.09.2017 наші заяви були розглянуті позачерговими загальними зборами учасників СТОВ «ДНІПРО» та нам було відмовлено у прийнятті до складу учасників СТОВ «ДНІПРО». Варто зазначити те, що зі свого боку а ні учасники, а ні керівник СТОВ «ДНІПРО» не вчинили передбачені законодавством процедури по виплаті мені та моєму брату та матері частки в статутному капіталі Товариства у зв`язку з відмовою у прийнятті нас до складу учасників протягом року з моменту проведення вищевказаних позачергових зборів. Свою частку у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» я саме подарував ОСОБА_2 з мотивів зазначених вище. На запитання №3: «Чи отримували Ви або інші особи (члени сім`ї, представники тощо) від ОСОБА_2 або інших осіб грошові кошти у зв`язку з укладенням договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО» від 02.08.2018?» відповів: «Частку, яка належала мені у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО», я саме подарував ОСОБА_2 . Будь-яких грошових коштів, або будь-яких інших винагород, ані до моменту підписання договору дарування частки від 02.08.2018, ані під час, ані після, від ОСОБА_2 , або будь-яких інших осіб я не отримував, і не мав наміру отримувати». Вважаю, що наведені у документі, оформленому як «Письмове опитування в порядку ст.90 ГПК України» запитання за №1,4,5, поставлені щодо обставин, що не мають значення для вирішення справи №927/645/19, а тому з урахуванням п.1, п.2 ч.5 ст.90 ГПК України відмовляюсь від надання відповідей на вказані запитання.

Відповідач-7 - ОСОБА_8 , підпис якого посвідчено 20.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернігівської області Халік В.В. та зареєстровано у реєстрі за №970, у заяві щодо відповіді ОСОБА_8 на запитання на запитання №7.1., яке зазначене у письмовому опитуванні ОСОБА_10 , в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України на запитання №7.1.: «Чи отримували Ви грошові кошти у зв`язку з передачею у власність ОСОБА_2 частки у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО» (ідентифікаційний код юридичної особи 03796790) згідно договору дарування частки у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО» (ідентифікаційний код юридичної особи 03796790) від 02.08.2018, укладеного між Вами, як дарувальником, та ОСОБА_2 , як обдаровуваним?» відповів: «Я, як власник частки у статутному капіталі маю право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частку, яка належала мені у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО», я саме подарував ОСОБА_2 . Будь-яких грошових коштів, або будь-яких інших винагород, ані до моменту підписання договору дарування від 02.08.2018, ані під час, ані після, від ОСОБА_2 , або будь-яких інших осіб я не отримував, і не мав наміру отримувати».

Таким чином, у вищезазначених заявах відповідачі-2,3,4,5,6,7 ( ОСОБА_26 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) підтвердили факт дарування ОСОБА_2 своєї частки у статутному капіталі СТОВ «ДНІПРО», згідно з укладеними договорами дарування від 19.06.2017 та від 02.08.2018, без отримання від останнього чи інших осіб будь-яких грошових коштів, винагород, ані до моменту підписання договору, ані під час, ані після, та без наміру їх отримувати.

Судом враховано, що мотивом укладення спірних договорів дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" було те, що дарувальники будь-якого зиску у вигляді дивідендів чи то будь-яких інших виплат від СТОВ "Дніпро" за весь час перебування у якості учасника СТОВ "Дніпро" не отримували, крім того, дарувальники ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стверджують, що товариством жодного року не скликались чергові річні загальні збори учасників, в яких би дарувальники особисто приймали участь, тому вони не мали можливості реалізовувати свої права як учасника товариства.

Крім того, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вказують, що згідно протоколу №1 позачергових загальних зборів учасників СТОВ "Дніпро" від 30.09.2017 їх заяви були розглянуті та було відмовлено у прийнятті до складу учасників СТОВ "Дніпро" та зазначають, що ні учасники, ні керівник СТОВ "Дніпро" не вчинили передбачені законодавством процедури по виплаті ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 частки в статутному капіталі Товариства у зв`язку з відмовою у прийнятті їх до складу учасників протягом року з моменту проведення вищевказаних позачергових зборів. ОСОБА_6 зазначила, що враховуючи негативне ставлення інших учасників СТОВ "Дніпро", зокрема і позивача, як учасника та директора СТОВ "Дніпро" до них при розгляді питання щодо вступу них у якості учасників до СТОВ "Дніпро" та незаконної відмови (п. 13.2 статуту СТОВ "Дніпро": Загальні збори учасників не можуть відмовити у прийнятті до учасників товариства тій особі, до якої внаслідок успадкування переходить частка в статутному капіталі товариства) від прийняття її з синами до складу учасників СТОВ "Дніпро".

Позивачем не надано суду жодних доказів щодо отримання відповідачами матеріального зиску від перебування учасниками СТОВ "Дніпро".

В нотаріально засвідчених заявах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 19.06.2017, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 02.08.2018 повідомляється про їх власне волевиявлення щодо укладення, підписання договору дарування належної частки статутного капіталу СТОВ "Дніпро" на користь ОСОБА_2 .

В той же час подані до матеріалів справи позивачем заяви свідків не підтверджують доводів позивача щодо наявності у відповідачів 2-7 мотивів здійснити продаж належних їм часток у статутному капіталі СТОВ "Дніпро", а саме ОСОБА_2 , а також наведені відповідачами 2-7 мотиви укладення договорів дарування не містять суперечностей з обставинами, викладеними у заявах свідків, доданими позивачем до позовної заяви.

Матеріали справи не містять доказів оплатності або отримання дарувальниками матеріальної вигоди щодо спірних договорів дарування, укладених з ОСОБА_2 .

За удаваним правочином (стаття 235 Цивільного кодексу України) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

Специфіка удаваного правочину полягає в тому, що він, існуючи "в парі" з іншим правочином, який ним прикривається, є завжди таким, що не відповідає положенням Цивільного кодексу України, тобто є удаваним. Другий же правочин (прихований) може бути як дійсним, так і недійсним, залежно від того, наскільки він відповідає вимогам правочинів, що містяться в ст. 203 Цивільного кодексу України.

Під час розгляду справи судом не встановлено за наявними матеріалами справи удаваності договорів дарування від 19.06.2017 та від 02.08.2018, укладених відповідно відповідачами 2-7 з ОСОБА_2 , не встановлено, що спірні договори вчинені з метою приховати інший правочин, зокрема, за позицією позивача - правочин купівлі-продажу часток статутного капіталу СТОВ "Дніпро".

Виходячи з приписів ч.3 ст.13, ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; обов`язок доказування та подання доказів відповідно розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Принцип змагальності господарського судочинства закріплений у ст.2,13 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином суд зобов`язаній надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статут Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" не містить заборони на відчуження учасником товариства своєї частки у статутному фонді товариства третім особам, проте встановлює (п.13.1), що учасники Товариства користуються переважним правом саме придбання частки учасника, тобто саме придбання (купівля-продаж) такої частки має здійснюватися з дотриманням правила щодо надання переважного права на придбання такої частки учасникам Товариства.

Чинним законодавством України, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин та статутом СТОВ "Дніпро" не встановлено обмежень щодо укладення договорів дарування учасником товариства своєї частки у статутному капіталі.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення позову, а саме на те, що учасники товариства, які відчужили свої частки, ніколи не висловлювали наміру безоплатно дарувати їх стороннім особам; всі учасники, які уклали спірні договори, не були знайомі з обдарованим, не можуть свідчити про те, що спірні договори дарування є удаваними правочинами, адже сам лише факт того, що відповідачі 2-7 вчинили дії щодо дарування своїх часток одній особі - відповідачу-1, не свідчить про те, що вони не подарували, а продали вказані частки, в той час як розпорядження цими частками на власний розсуд є їхнім правом, яке належить власникові майна, а обмеження такого права суперечить положенням чинного законодавства.

З врахуванням викладеного суд зазначає, що дії відповідачів 2-7 щодо дарування часток в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" відповідачу-1 не суперечать статуту товариства та нормам статей 52-53 Закону України "Про господарські товариства" (у редакції, яка діяла на дату укладення спірних договорів дарування 19.06.2017), статті 147 Цивільного кодексу України (у редакції, яка діяла на дату укладення спірних договорів дарування 19.06.2017), статтям 20, 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", оскільки статутом Товариства відчуження учасником товариства частки третім особам не заборонено, і відчуження відбулось шляхом дарування, тоді як інші учасники товариства користуються переважним правом лише на купівлю частки іншого учасника.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.02.2018 у справі № 918/92/17.

Крім того, суд звертає увагу, що статтею 271 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Особисті, на підтверджені належними та допустимими доказами сумніви позивача щодо мотивів укладених договорів дарування не можуть бути безумовною обставиною, що свідчить про укладення спірних договорів з метою приховання інших правовідносин, у даному випадку, що виникають на підставі договору купівлі-продажу.

Враховуючи, що будь-яке обмеження права учасника у прийнятті рішення щодо дарування частки у статутному капіталі Товариства як особистого немайнового права учасника Товариства не обмежено ані статутом Товариства, ані законом, посилання позивача на те, що порушено його переважне право на купівлю частки у статутному капіталі Товариства, є безпідставними.

Посилання позивача на ту обставину, що набувачі часток пов`язані між собою та з ТОВ "ГРАНО ХОЛДИНГ" з огляду на те, що ОСОБА_17 є директором ТОВ "ГРАНО ХОЛДИНГ", ОСОБА_20 - кінцевий бенефіціарний власник (контролер) ТОВ "ГРАНО ХОЛДИНГ", а ОСОБА_9 на момент укладення договорів дарування від 02.08.2018 була кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ТОВ "ГРАНО ХОЛДИНГ", а ТОВ "ГРАНО ХОЛДИНГ" є засновником значної кількості юридичних осіб, а тому спірні договори дарування є удаваними, оцінюються судом критично, оскільки ґрунтуються на припущеннях позивача, діючим законодавством України не заборонено бути власником, засновником декількох юридичних осіб.

Судом враховано, що право власності особа здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, при цьому власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Обдарованим за спірними договорами дарування був ОСОБА_2 як фізична особа громадянин України, а не ТОВ "Грано Холдинг". Від ОСОБА_2 не надходило відповідачам 2-7 пропозицій щодо укладення договорів купівлі-продажу часток або отримання іншої матеріальної вигоди.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на правову позицію Верховного Суду висловлену в постанові від 06.06.2018 по справі №910/19473/17, з огляду на те, що в межах даного спору в аспекті норм матеріального права досліджуються інші обставини, оскільки спір щодо визнання удаваним правочину дарування, який оспорюється стороною цього договору, та спір щодо визнання удаваним правочину дарування, який оспорюється третьою особою є різними по суті виникнення спірних правовідносин.

За таких обставин, позивачем не не доведено укладення саме договорів купівлі-продажу спірних часток у статутному капітал, замість договорів дарування.

Суд доходить висновку, що позивачем не доведено обставини, за яких можна прийти до беззаперечного та однозначного висновку, що спірні договори дарування укладені між відповідачами з метою приховати інші правочини, у даному випадку договір купівлі-продажу частки у статному капіталі СТОВ "Дніпро", та про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог і визнання спірних договорів дарування удаваними. Як наслідок, відсутні і підстави для задоволення таких похідних вимог позивача, як переведення на ОСОБА_1 прав і обов`язків покупця на частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" які належали ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та витребування з володіння відповідача-8 на користь позивача частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" у розмірі 44,44% номінальною вартістю 5332,00 грн. та визнання за ОСОБА_1 права власності на частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" у розмірі 44,44% номінальною вартістю 5332,00 грн.

Враховуючи те, що позивачем не доведено наявності встановлених цивільним законодавством умов для визнання договорів дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 19.06.2017 укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-2, від 19.06.2017 укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-3, від 19.06.2019 укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-4, від 02.08.2018, укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-5, від 02.08.2018, укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-6, від 02.08.2018, укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-7, удаваними, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Твердження відповідача-1 щодо пропуску позивачем строку позовної давності (один рік) на подачу позову про переведення прав і обов`язків покупця часток у статутному капіталі стосовно договорів, дарувальниками за якими були ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не приймаються судом до уваги, оскільки позивачем не доведено факт порушення відповідачами його прав та охоронюваних законом інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду і у позові слід відмовити саме з підстав його необґрунтованості.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що позивачем сплачені грошові кошти в сумі 400000,00 грн. на депозитний рахунок суду, а саме: на підставі квитанції №0.0..1 від 14.08.2019 АТ КБ "Приватбанк" відділення "Головне" Чернігівського РУ на суму 200000 грн 00 коп. та квитанції №0.0..1 від 16.08.2019 АТ КБ "Приватбанк" відділення "Центр VIP-обсл." Чернігівського РУ на суму 200000 грн 00 коп., оригінали яких знаходяться в матеріалах справи №927/645/19 Господарського суду Чернігівської області, зважаючи, що в задоволенні позову слід відмовити, суд дійшов висновку про необхідність повернення позивачу сплаченої суми з депозитного рахунку суду.

Повернення грошових коштів з депозитного рахунку здійснюється за заявою особи, яка сплатила кошти, із зазначенням в ній реквізитів для повернення сплаченої суми з депозитного рахунку суду.

Керуючись ст.129, 232-233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , треті особи-1,2,3,4, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , про визнання удаваними правочинів, переведення прав та обов`язків покупця, витребування часток у статутному капіталі та визнання права власності на частку у статутному капіталі, відмовити.

2. Повернути з депозитного рахунку Господарського суду Чернігівської області (рахунок UA 0015951, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, , МФО 820172) позивачу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_16 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 400000 грн 00 коп., які сплачені на підставі квитанції №0.0..1 від 14.08.2019 АТ КБ «Приватбанк» відділення «Головне» Чернігівського РУ на суму 200000 грн 00 коп. та квитанції №0.0..1 від 16.08.2019 АТ КБ «Приватбанк» відділення «Центр VIP-обсл.» Чернігівського РУ на суму 200000 грн 00 коп., оригінали яких знаходяться в матеріалах справи №927/645/19 Господарського суду Чернігівської області.

У судовому засіданні 11.01.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки та в порядку, визначені ст. 256, ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано у перший робочий день після закінчення відпустки судді - 24.01.2022.

Суддя М.О. Демидова