ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2022м. ДніпроСправа № 904/7947/21

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Барабанова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Комунального підприємства Дніпроводоканал Дніпровської міської ради м. Дніпро

до Житлово-будівельного кооперативу №118 Ореол м. Дніпро

про стягнення суми боргу в розмірі 801922грн.38коп.

Представники:

від позивача: Шиян В.В., в порядку самопредставництва;

від відповідача: Браславець О.В., керівник;

від відповідача: Яланська Ю.П., ордер серія АЕ №1096356 від 05.10.2021, адвокат.

СУТЬ СПОРУ: Комунальне підприємство Дніпроводоканал Дніпровської міської ради звернулось до Житлово-будівельного кооперативу №118 Ореол з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 801922грн.38коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг водопостачання та водовідведення з серпня 2018 по грудень 2019 на підставі договору про надання послуг водопостачання та водовідведення №7516 від 02.04.2002.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене 11.10.2021.

На адресу суду 11.10.2021 надійшов відзив відповідача про незгоду із заявленими вимогами

Відповідач 11.10.2021 надав до суду відзив на позовну заяву. Відповідач зазначає, що станом на серпень 2018, між сторонами не існувало договірних відносин за спірним договором. Також відповідач стверджує, що була відсутня заборгованість за договором №7516 від 02.04.2002.

Актом від 19.04.2013 сторонами зафіксований факт того, що договір №7516 від 02.04.2002 припинив свою дію. Нового договору між сторонами не укладалось.

Відповідно до рішення загальних зборів ЖБК №118 "Ореол" прийнято рішення про перехід на договірні правовідносини безпосередньо між власниками квартир/нежитлових приміщень будинку і позивачем, та про відкриття мешканцям-власникам квартир/нежитлових приміщень у будинку особових рахунків для ведення розрахунків за послуги водопостачання та водовідведення безпосередньо на розрахунковий рахунок позивача.

Вказане рішення надіслане на адресу позивача із вимогою про укладення індивідуальних договорів з власниками квартир/приміщень - членів кооперативу, та з проханням укласти новий договір з ЖБК №118 "Ореол". Лист відповідача залишився без відповіді з боку позивача.

У березні 2016 відповідач повторно звертався до позивача за наведеним вище фактом, але повторне звернення також залишилось без відповіді з боку позивача.

Відповідач стверджує, що у будинку за адресою: вул. Суворова, буд. 13А, у 2013 році були встановлені лічильники водопостачання для обліку води на забезпечення обслуговування відповідачем місць загального користування у будинку, прибудинкової території та для експлуатації внутрішньо будинкових мереж, і згідно заяви відповідача від 18.06.2013 дані прилади обліку було опломбовано позивачем. Факт опломбування зафіксований актом №205819 від 20.06.2013.

Відповідач зазначає, що між ним та позивачем підписаний акт від 19.04.2018, яким зафіксовано те, що строк дії договору №7516 від 02.04.2002 припинено, відсутнім є загальнобудинковий прилад обліку споживання води, та є необхідність у переукладанні договору.

У травні 2018 відповідач знову звернувся до позивача з листом про необхідність в укладанні нового договору. Однак позивач не уклав з відповідачем відповідного договору і не уклав індивідуальних договорів з власниками квартир/нежитлових приміщень.

Відповідач також посилається на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2013 у справі №904/4539/13 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2015 у справі №904/1848/15, як на підтвердження обставин відсутності заборгованості за спірним договором.

Відповідач зазначає, що орієнтовна сума судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом господарським судом справи №904/7947/21 складає 25000грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2021, занесеною до протоколу судового засідання від 11.10.2021, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 02.11.2021.

Позивач 29.10.2021 надав до суду відповідь на відзив. Позивач стверджує, що пунктом 9.2 договору про надання послуг водопостачання та водовідведення №7516 від 02.04.2002 передбачена автоматична пролонгація договору.

Позивач зазначає, що 25.11.2013 на його адресу надійшов лист відповідача із повідомленням про розірвання спірного договору. Позивач стверджує, що зі змісту вказаного листа вбачається, що відповідач не відмовлявся від пролонгації спірного договору на наступний рік, а вимагав його розірвання.

Позивач у відповідь на вказаний лист, надіслав 04.12.2013 відповідь відповідачу, в якій не заперечував проти зміни формату відносин між сторонами. При цьому зазначив про необхідність подання відповідного пакету документів.

Позивач стверджує, що процедура розірвання договору про надання послуг водопостачання та водовідведення №7516 від 02.04.2002 відповідачем не дотримана, отже договір продовжував свою дію відповідно до приписів 9.2 договору.

Також позивач зазначає, що в акті від 19.04.2013 відсутня вимога відповідача щодо направлення проекту договору на узгодження, у зв`язку із закінченням строку дії договору №7516 від 02.04.2002.

Позивач зазначає, що не отримував від відповідача листів від 25.08.2015 та від 15.03.2016. За твердженням відповідача станом на вказані дати не використовувався штамп - "Міське комунальне виробниче підприємство "Дніпроводоканал".

За твердженням позивача під вхідними номерами №8327 від 27.08.2015 та №3207 від 15.03.2016, зареєстровані інші документи, ніж ті, на які посилається відповідач.

Позивач не погоджується із твердженням відповідача, що актом від 19.04.2018 підтверджується факт визнання позивачем закінчення строку дії договору про надання послуг водопостачання та водовідведення №7516 від 02.04.2002.

Позивач також стверджує, що направляв відповідачу звернення №3876/26-14 від 14.04.2017 та №6113/26-14 від 23.05.2017 щодо укладення договорів із кожним мешканцем окремо та відкриття особових рахунків. Вказані звернення були проігноровані.

За твердженням позивача, він не обмежував надання послуг з водопостачання та водовідведення відповідачу та продовжує здійснювати нарахування у відповідності до пункту 2.7 спірного договору. Таким чином, позивач вважає, що наявні підстави для стягнення суми боргу.

Позивач також вважає, що зазначена відповідачем сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000грн., є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Разом із відповіддю на відзив позивачем заявлене клопотання про дослідження акту №205510 від 19.04.2013, листа повідомлення від 25.08.2015, листа повідомлення від 15.03.2016 та листа повідомлення від 04.05.2018 на предмет їх достовірності.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2021, занесеною до протоколу судового засідання від 02.11.2021, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 22.11.2021.

На адресу суду 22.11.2021 надійшли клопотання відповідача про відкладення судового засідання на іншу дату у зв`язку з хворобою представника відповідача та перебуванням на лікарняному керівника кооперативу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2021 продовжений строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладене підготовче засідання 07.12.2021.

Відповідач 01.12.2021 надав до суду заперечення на відповідь на відзив. Відповідач стверджує, що актом від 19.04.2013 сторонами зафіксований факт того, що договір №7516 від 02.04.2002 припинив свою дію. Представником відповідача запропоновано направити проект договору на узгодження та підписання. При цьому нового договору між сторонами укладено не було.

Відповідач стверджує, що наданий позивачем примірник акту від 19.04.2013, підписаний з боку відповідача бухгалтером. Однак, повноваження щодо підписання документів наявні тільки у голови ЖБК №118 "Ореол". Відповідач зазначає, що наданий на огляд суду оригінал спірного акту, відрізняється від примірнику, наданого позивачем відповідачу.

Відповідач також зазначає, що позивач має звертатись з позовом безпосередньо до власників квартир, які є споживачами послуг з водопостачання та водовідведення. За твердженням відповідача, у нього наявні зобов`язання лише зі сплати послуг з водопостачання та водовідведення для обслуговування місць загального користування у будинку, прибудинкової території та для експлуатації внутрішньо будинкових мереж.

Також відповідач просить поновити строк на подання заперечень на відзив. В обґрунтування відповідач стверджує, що його представник перебував на лікарняному у зв`язку з хворобою на Covid-19.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2021 задоволено клопотання відповідача та поновлений строк на подання заперечень на відзив, закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 21.12.2021.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2021, занесеною до протоколу судового засіданні від 21.12.2021, оголошено перерву в судовому засіданні до 13.01.2022.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2022, занесеною до протоколу судового засіданні від 13.01.2022, оголошено перерву в судовому засіданні до 20.01.2022.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд установив таке.

Між Державним комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства м. Дніпропетровська, правонаступником якого є Комунальне підприємство Дніпроводоканал Дніпровської міської ради (далі водоканал) та Житлово-будівельним кооперативом №118 «Ореол» (далі абонент) був укладений договір на надання послуг водопостачання та водовідведення №7516 від 02.04.2002 (далі договір від 02.04.2002).

Пунктом 1.1 договору від 02.04.2002 встановлено, що предметом договору є зобов`язання водоканалу з надання абоненту послуг водопостачання та водовідведення та зобов`язання абонента з оплати наданих послуг.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 2.5 договору від 02.04.2002 кількість використаної абонентом води та стоків визначається за показниками повірених та опломбованих приладів обліку споживання води та стоків за умови їх роботи в діапазоні вимірювань з нормованою похибкою.

Характеристика приладів обліку наведена в додатку №1 до договору.

У випадку, якщо абонент не має необхідних засобів обліку води та стоків, його водокористування є безобліковим та витрати води визначаються за пропускною спроможністю труби вводу за швидкості руху в ній 2м/сек. та дії її повним перерізом протягом 24годин на добу.

Суду не надано доказів узгодження сторонами в додатку №1 до договору від 02.04.2002 характеристик приладів обліку та наведення їх реквізитів у додатку.

Пунктом 2.6 договору встановлено, що в усіх інших випадках для визначення обсягів послуг, що надаються абоненту, сторони керуються відповідним розділом Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Державного Комітету України по житлово-комунальному господарству №65 від 01.07.1994.

Відповідно до пункту 2.7 договору від 02.04.2002 водоканал зобов`язаний надати послуги з холодного водопостачання в обсязі 3009м3 в місяць, послуги водовідведення в обсязі 3009м3 в місяць.

Пунктом 2.8 договору від 02.04.2002 визначено, що обсяги послуг водопостачання та водовідведення, визначені в пункті 2.7 договору визначаються:

- за нормами водоспоживання, затверджені місцевими органами виконавчої влади;

- згідно з лімітами споживання питної води промисловими підприємствами та організаціями, затвердженими місцевими органами виконавчої влади;

- за нормами, передбаченими технічними умовами, які абонент зобов`язаний отримати від водоканалу під час приєднання до міських мереж водопостачання та водовідведення або під час збільшення обсягів водоспоживання та водовідведення.

В додатку №5 до договору «Паспорт водокористувача» від 02.04.2002, підписаному сторонами, визначено: 300осіб х 10,03м3 (норма водоспоживання на 1людину в місяць) = 3009м3 в місяць. Розрахунок витрат води за нормою на 2002рік 3009м3 в місяць, розрахунок стоків за нормою на 2002рік - 3009м3 в місяць. Адреса вул. Суворова, буд.13а.

Згідно з пунктом 5.3 договору від 02.04.2002 розрахунковий період оплати послуг водопостачання та водовідведення - один календарний місяць. Абонент зобов`язаний сплатити надані послуги до 10-го числа місяця наступного за розрахунковим.

Відповідно до пункту 10.2 договору від 02.04.2002 всі зміни та доповнення до договору мають бути оформлені в письмовому вигляді та підписані повноважними сторонами.

Суду не надано докази укладення сторонами додаткових угод до договору від 02.04.2002, якими вносились зміни або доповнення до договору.

Пунктами 9.1, 9.2 договору від 02.04.2002 передбачено, що договір набирає чинності з моменту підписання сторонами 22.04.2002 та діє в частині надання послуг водопостачання та водовідведення до 22.04.2003, а в частині здійснення розрахунків за надані послуги до повного погашення заборгованості.

Якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не заявить про намір внести до нього зміни або про відмову від договору, він продовжує свою дію на наступний рік.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з оплати наданих на підставі договору від 02.04.2002 послуг водопостачання та водовідведення за період з серпня 2018 по грудень 2019 в розмірі 801922грн.38коп. та посилається на акти-рахунки приймання наданих послуг згідно договору 7516 від 22.04.2002 (разом з роз`ясненнями до цих актів) №74507 від 31.08.2018, №85193 від 30.09.2018, №94054 від 31.10.2018, №102063 від 29.11.2018, №112150 від 31.12.2018, №8864 від 31.01.2019, №18328 від 28.02.2019, №29137 від 31.03.2019, №38584 від 30.04.2019, №47343 від 30.05.2019, №56474 від 30.06.2019, №66374 від 31.07.2019, №76484 від 31.08.2019, №88804 від 30.09.2019, №97235 від 31.10.2019, №106970 від 29.11.2019, №118475 від 31.12.2019. Вказані акти-рахунки підписані лише представником позивача.

При цьому в актах рахунках №74507 від 31.08.2018, №85193 від 30.09.2018, №94054 від 31.10.2018 обсяг наданих послуг з водопостачання зазначений в розмірі 3012м3 (за рахунок додавання до обсягу в розмірі 3009м3 витрат на полив в розмірі 3м3).

В актах - рахунках №47343 від 30.05.2019, №56474 від 30.06.2019, №66374 від 31.07.2019, №76484 від 31.08.2019, №88804 від 30.09.2019, №97235 від 31.10.2019 зазначений обсяг наданих послуг з водопостачання в розмірі 3015м3 (за рахунок додавання до обсягу в розмірі 3012м3 витрат на полив в розмірі 3м3).

В акті - рахунку №106970 від 29.11.2019 обсяг водопостачання вказаний в розмірі 3012м3, в актах рахунках №102063 від 29.11.2018, №112150 від 31.12.2018, №8864 від 31.01.2019, №18328 від 28.02.2019, №29137 від 31.03.2019, №38584 від 30.04.2019, №118475 від 31.12.2019 зазначений обсяг водопостачання в розмірі 3009м3.

Не погоджуючись із заявленими вимогами, відповідач наполягав на припиненні дії договору від 02.04.2002 та посилався на акти №205510 від 19.03.2013, №206195 від 19.04.2018, рішення загальних зборів власників квартир/нежитлових приміщень буднику від 12.08.2015, листи повідомлення від 25.08.2015, від 15.03.2016, від 04.05.2018, заяву від 25.11.2013. Також відповідач стверджував, що мешканці житлового будинку не сплачували йому кошти для оплати послуг з водопостачання та водовідведення за спірний період.

У заяві від 25.11.2013, отриманій позивачем 25.11.2013, відповідач повідомляв позивача про прийняте рішення загальними зборами Житлово-будівельного кооперативу №118 «Ореол» щодо розірвання договору №7516 від 22.04.2002; укладення договору між Житлово-будівельним кооперативом №118 «Ореол» та КП «Дніпроводоканал» для потреб кооперативу (обслуговування місць загального користування, заповнення системи опалення та полив прибудинкової території) із влаштуванням приладів обліку; переведення оплати за водопостачання та водовідведення мешканцями квартир на індивідуальний облік з укладенням договорів.

На підставі викладеного, відповідач просив - розірвати договір №7516 від 22.04.2002; укласти новий договір для потреб кооперативу; укласти індивідуальні договори з мешканцями квартир житлового будинку.

В листі-відповіді від 04.12.2013 позивач повідомив відповідача про надання ним неповного пакету документів для укладення договору та запропонував надати документи, що підтверджують право власності на об`єкт водоспоживання (копію); технічний паспорт з нанесенням меж земельної ділянки (копію); генеральний план об`єкту в масштабі 1:500.

З огляду на те, що дата договору №7516 зазначена « 02.04.2002», а в пункті 9.1 договору вказано, що він набирає чинності з 22.04.2002, суд дійшов висновку, що в заяві відповідач мав на увазі саме договір №7516 від 02.04.2002.

Відповідно до статті 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Докази розірвання договору шляхом підписання додаткової угоди між сторонами суду не надано.

З огляду на пункт 9.2 договору від 02.04.2002, суд не приймає заяву відповідача від 25.11.2013 в якості заяви про відмову від договору.

Суд вважає помилковим посилання відповідача на акти №205510 від 19.03.2013, №206195 від 19.04.2018 в якості підтвердження припинення дії договору від 02.04.2002.

В договорі від 02.04.2002 сторони визначили, які саме дії свідчитимуть про припинення договору (подання стороною за місяць до закінчення строку дії договору заяви про намір внести до нього зміни або про відмову від договору).

Згідно з витягом із протоколу загальних зборів Житлово-будівельного кооперативу №118 «Ореол» від 12.08.2015 за результатами зборів було вирішено, що кожен власник укладає індивідуальний договір з КП «Дніпроводоканал» для водопостачання та водовідведення у своє помешкання. Обслуговування внутрішньобудинкових мереж покладається на Житлово-будівельний кооператив №118 «Ореол».

До матеріалів справи відповідачем долучені засвідчені копії лист-повідомлення від 25.08.2015, повторного листа повідомлення від 15.03.2016, повторного листа-повідомлення від 04.05.2018.

В адресованому позивачу листі-повідомленні від 25.08.2015 відповідач повідомляв позивача, що рішенням загальних зборів від 12.08.2015 було прийнято рішення про укладання між позивачем та власниками квартир-членами кооперативу індивідуальних договорів. Обслуговування внутрішньо будинкових мереж доручено Житлово-будівельному кооперативу №118 «Ореол».

Відповідач просив укласти новий договір з Житлово-будівельним кооперативом №118 «Ореол», у зв`язку з прийнятим рішенням та у зв`язку з втратою чинності договору №7516 від 2002року. Також відповідач просив укласти індивідуальні договори з власниками квартир-членами кооперативу.

В якості додатку до листа-повідомлення від 25.08.2015 зазначено копію рішення від 12.08.2015.

На вказаному листі наявний відбиток штампу «Міське комунальне виробниче підприємство «Дніпроводоканал» та зазначені «вхідний №8327», « 26.08.2015».

Повторні листи повідомлення від 15.03.2016, від 04.05.2018 мають зміст, аналогічний з листом-повідомленням від 25.08.2015, окрім застереження про повторне повідомлення позивача про збори, що відбулись у серпні 2015року. В якості додатку до цих листів зазначено копію рішення від 12.08.2015.

На повторному листі повідомленні від 15.03.2016 наявний відбиток штампу «Міське комунальне виробниче підприємство «Дніпроводоканал» та зазначені «вхідний №3207», « 15.03.2016».

На повторному листі-повідомленні від 04.05.2018 наявний відбиток штампу «МКВП «Дніпроводоканал» Управління експлуатації водопровідних мереж дільниця Красногвардійського району» та зазначено « 07.05.2018».

В цих листах відповідач фактично стверджував про відмову від договору від 02.04.2002, повідомляючи про втрату його чинності, та просив укласти новий договір.

Позивач не погоджувався з тим, що станом на серпень 2018року договір від 02.04.2002 припинив свою дію, заперечував отримання листів повідомлень від 25.08.2015, від 15.03.2016, ставив під сумнів достовірність цих листів повідомлень з огляду на неактуальні назви підприємства на штампах станом на серпень 2016року та березень 2016року, зміст журналів вхідної кореспонденції за 2015рік, 2016рік, журналу обліку печаток та штампів.

Також позивач зазначав, що до компетенції Управління експлуатації водопровідних мереж не входить вирішення питань, викладених у листі 04.05.2018, ставив під сумнів отримання цього листа та звертав увагу на неактуальну назву підприємства на штампі станом на травень 2018.

У довідці позивача №469/4-14 від 22.10.2021 зазначено, що Дніпропетровське виробниче управління водогінно-каналізаційного господарства міста перейменоване в Державне комунальне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Дніпропетровська на підставі наказу міської ради №584 - р від 02.07.1992.

Державне комунальне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Дніпропетровська перейменоване в Міське комунальне виробниче підприємство «Дніпроводоканал» на підставі рішення міської ради №1976 від 17.03.2003.

Міське комунальне виробниче підприємство «Дніпроводоканал» перейменоване в Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради на підставі рішення міської ради №52/11 від 18.05.2011.

Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради перейменоване в Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради на підставі рішення міської ради №60/18 від 15.02.2017.

На огляд суду позивачем надавались оригінали журналу вхідної кореспонденції за період 27.05.2015 по 07.07.2015, журналу вхідної кореспонденції за період 23.02.2016 по 06.04.2016, оригінал журналу обліку печаток та штампів.

В вказаних журналах вхідної кореспонденції позивача дійсно відсутні записи про реєстрацію вищезгаданих листів відповідача. Але реєстрація листів є волевиявленням позивача.

Щодо зауваження позивача про неактуальні(старі) штампи позивача на листах відповідача, суд зазначає таке. Відповідач не може нести негативні наслідки у вигляді невизнання судом достовірними доказами листів відповідача через неправильні штампи позивача на них. Адже за загальним правилом саме працівники підприємства, що отримує кореспонденцію, проставляють на ній відповідні штампи та відмітки про отримання. Позивач не надав докази того, що відповідачу мало бути відомо про визнання недійсними або втрату чинності проставлених на листах штампів.

В матеріалах справи наявні листи позивача від 14.04.2017, від 23.05.2017, які опосередковано свідчать про обізнаність позивача з бажанням мешканців житлового будинку укласти індивідуальні договори на водопостачання та водовідведення та, відповідно, з необхідністю переукладання договору з відповідачем.

В цих листах позивач визначав перелік документів, необхідних для укладання індивідуальних договорів з мешканцями житлового будинку, після переукладення договору між сторонами, та просив надати доступ працівникам підприємства в травні 2017 для роботи з мешканцями будинку (оформлення письмових заяв про укладення договору, оформлення згоди на збір та обробку персональних даних, здійснення опломбування квартирних водолічильників та прийняття їх до комерційного обліку).

Слід зазначити, що лист-повідомлення від 25.08.2015 був направлений за межами строку, встановленого пунктом 9.2 договору від 02.04.2002.

З огляду на положення пункту 9.2 договору від 02.04.2002 та повторний лист-повідомлення від 15.03.2016, суд дійшов висновку про те, що договір від 02.04.2002 припинив свою дію 22.04.2016.

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Позивач заявив до стягнення суму боргу в розмірі 801922грн.38коп. за період з серпня 2018 по грудень 2019, тобто за межами дії договору від 02.04.2002. Після 22.04.2016 у відповідача був відсутній обов`язок сплачувати вартість всього обсягу послуг з водопостачання та водовідведення, які надавались до житлового будинку за адресою по вул. Суворова, буд.13а.

Докази звернення позивача в порядку статті 530 Цивільного кодексу України до відповідача з вимогою про сплату вартості послуг на загальнобудинкові потреби (обслуговування місць загального користування, заповнення системи опалення та полив прибудинкової території) до суду не надані.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість.

На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, судові витрати позивача покладаються на нього.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, статтями 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради м. Дніпро до Житлово-будівельного кооперативу №118 «Ореол» м. Дніпро про стягнення суми боргу в розмірі 801922грн.38коп.

В судовому засіданні 20.01.2022 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 31.01.2022.

Суддя Р.Г. Новікова