ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"17" січня 2022 р. Справа№ 927/911/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.12.2021 (повний текст рішення складено 20.12.2021)

у справі № 927/911/21 (суддя Фесюра М.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прогресивні інвестиційні стратегії"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агродім"

про визнання недійсними договору, акту та стягнення частки у статутному капіталі у розмірі 24,9%, що становить 1867 500 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прогресивні інвестиційні стратегії", що діє від свого імені та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Девелопмент Агро", в якій просить суд:

- визнати недійсним Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі, укладений 07.05.2019 року ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прогресивні інвестиційні стратегії", що діє від свого імені та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Девелопмент Агро";

- визнати недійсним Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агродім", укладений 07.05.2019 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прогресивні інвестиційні стратегії", що діє від свого імені та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Девелопмент Агро", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білоус A.A.;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прогресивні інвестиційні стратегії", що діє від свого імені та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Девелопмент Агро" на користь ОСОБА_1 частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агродім" у розмірі 24,9%, що становить 1 867 500,00 грн. (один мільйон вісімсот шістдесят сім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 08.12.2021 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.12.2021 року у справі № 927/911/21 та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №927/911/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М. А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 258 ГПК України з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Підпунктом 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, зокрема, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Звертаючись до суду з позовною заявою позивачем сплачений судовий збір в розмірі 32 552,50 грн.

Тобто, при зверненні до суду апеляційної інстанції скаржником мав бути сплачений судовий збір в сумі 48 828,75 грн.

В порушення вимог ст. 258 ГПК України скаржником не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Разом з тим, апелянтом було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору. Клопотання обґрунтоване тим, що судовий збір за подання апеляційної скарги складає майже розмір річного доходу позивача за попередній календарний рік.

Колегія суддів, розглянувши подане клопотання, дійшла висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за наявності перелічених умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору щодо визначеного кола осіб. Для відстрочення сплати судового збору заявник апеляційної скарги має довести існування фінансових труднощів.

Варто вказати, що Законом України "Про судовий збір" чітко визначено, що підставою для відстрочення сплати судового збору є доведення заявником, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Отже, для підтвердження вказаних вище обставин, апелянтом мають бути надані довідка про доходи, включаючи дані податкової та органів Пенсійного фонду, за 2021 рік (за попередній рік від дати звернення до суду із апеляційною скаргою), довідка про перелік розрахункових та інших рахунків, банківські документи про відсутність на рахунку коштів тощо, які підтверджують те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

В той же час, позивачем надані відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених ОСОБА_1 доходів, які охоплюють період з 01.10.2019 по 31.12.2020 та не підтверджують дохід позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, який передував подачі апеляційної скарги, а саме за 2021.

Інших доказів, а саме відомостей з органів Пенсійного фонду, довідок про доходи, переліку банківських рахунків із зазначенням коштів на них, тощо, які підтверджують, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (2021), апелянтом надано не було.

Слід зазначити, що особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подану ним апеляційну скаргу у встановлений законом порядку.

Обставини, які зазначив скаржник, відповідно до Закону України "Про судовий збір", не є умовою для відстрочення сплати судового збору, а сам скаржник не надає доказів наявності інших підстав для відповідного відстрочення.

Отже, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання відстрочення сплати судового збору, виходячи з наданих ним доказів.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена.

Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір.

Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та залишати скаргу без руху.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Згідно частини 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги, апелянту необхідно у строк, визначений цією ухвалою подати до апеляційного суду докази сплати судового збору в сумі 48 828,75 грн.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.12.2021 року у справі №927/911/21 залишити без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання доказів сплати судового збору в сумі 48 828,75 грн.

3. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

4. Копію ухвали у справі №927/911/21 надіслати учасникам справи.

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко