ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" січня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3762/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

При секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/3762/21

За позовом: Публічного акціонерного товариства „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Нові технології (01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 73, офіс 5; )

До відповідача: Приватного акціонерного товариства „Болградський виноробний завод (68702, Одеська обл., м. Болград, вул. Болгарських ополченців, 99; )

За участю третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Бессарабія Плюс (68720, Одеська обл., Болградський район, с. Кубей, вул. Успенська, буд. 18; ).

про стягнення 3812639,70 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від 3-ї особи: не з`явився

Встановив: Публічне акціонерне товариство „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Нові технології звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства „Болградський виноробний завод про стягнення 3812639,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору №01/03 про відступлення права вимоги, за яким позивач виступає первісним кредитором, відповідач новим кредитором, а Товариство з обмеженою відповідальністю „Бессарабія Плюс боржником, та направлено на стягнення боргу у розмірі 3812639,70 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.12.2021р. прийнято позовну заяву Публічного акціонерного товариства „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Нові технології до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3762/21. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю „Бессарабія Плюс. Зобов`язано позивача направити на адресу залученої третьої особи позовну заяву з додатками, докази направлення надати суду. Підготовче засідання у справі призначено на "17" січня 2022 р. о 12:40. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Запропоновано залученій третій особі, відповідно до ст. 168 ГПК України надати пояснення щодо позову протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 17.01.2022р. о 12:40.

16.12.2021р. до суду відповідачем було подано заяву про визнання позову, відповідно до якої було зазначено суду, що Приватне акціонерне товариство „Болградський виноробний завод просить суд задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Нові технології у даній справі. Також відповідач просив суд розглядати справу за його відсутності.

21.12.2021р. до суду Товариством з обмеженою відповідальністю „Бессарабія Плюс були надані пояснення щодо справи та зазначено суду, що третя особа отримала від позивача позовну заяву з додатками та не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог.

23.12.2021р. до суду позивачем було надано клопотання про розгляд справи без участі позивача.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Відповідач визнає заявлені позовні вимоги у даній справі.

Третя особа не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог.

У судовому засіданні 17.01.2022 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та зазначено, що повне рішення буде складено 18.01.2022р.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

01.10.2018р. між Публічним акціонерним товариством „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Нові технології (первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю „Бессарабія Плюс (новий кредитор) та Приватним підприємством „Землі Бессарабії (боржник) було укладено Договір №11 про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредиторові, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності до наступного правочину: Договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ65/1902/006 від 19 лютого 2015 року (далі Основний договір), укладеного між первісним кредитором та Приватним підприємством „Землі Бессарабії. Розмір вимоги, що відступається на підставі цього договору становить 9915053,83 грн. та підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків між первісним кредитором та боржником, станом на 01.10.2018р.

Відповідно до п. 3. Договору №11 про відступлення права вимоги від 01.10.2018р., в рахунок відступленого права вимоги новий кредитор зобов`язується сплатити на користь первісного кредитора 9915053,83 грн.

Згідно до п. 4. Договору №11 про відступлення права вимоги від 01.10.2018р. визначено, що зазначена в п. 3 цього Договору сума, а саме 9915053,83 грн., має бути сплачена новим кредитором у безготівковій формі на рахунок первісного кредитора в строк до 01 жовтня 2019 року.

Судом з`ясовано, що 04 червня 2021 року між Публічним акціонерним товариством „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Нові технології(первісний кредитор), Приватним акціонерним товариством „Болградський виноробний завод (новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Бессарабія Плюс (боржник) було укладено Договір №01/03 про відступлення права вимоги, за умовами якого, первісний кредитор відступає новому кредиторові, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредитору у відповідності до наступних правочинів: Договір відступлення права вимоги №11 від 01.10.2018р. у сумі 9915053,83грн. Станом на 04.06.2021р. сума боргу становить 9803698,14 грн., що підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків між первісним кредитором та боржником станом на 04.06.2021р. Загальний розмір вимоги, що відступається на підставі вищезазначених договорів становить 3812639,70 грн.

Умовами п. 4 Договір №01/03 про відступлення права вимоги від 04.06.2021р. визначено, що зазначена в п. 3 цього Договору сума, а саме 3812639,70 грн. має бути сплачена новим кредитором у безготівковій формі на рахунок первісного кредитора в строк до 01 жовтня 2021р.

07.06.2021р. між позивачем та відповідачем було узгоджено графік погашення заборгованості за Договором.

Також матеріали справи містять Акт звіряння взаємних розрахунків станом на 01 жовтня 2021р. між Публічним акціонерним товариством „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Нові технології та Приватним акціонерним товариством „Болградський виноробний завод по Договору №01/03 від 04.06.2021р.

Приймаючи до уваги, що відповідачем не було сплачено кошти, позивач звертався до відповідача з листами від 02.08.2021 №02/08/21, 10.09.2021 №10/09/21 та претензією від 21.09.2021 №21/09/21 про погашення заборгованості.

Відповідач листами від 09.08.2021 №79, 17.09.2021 №82 надав позивачу відповідь, що свій обов`язок по Договору та графіку погашення заборгованості не виконав через складну фінансову ситуацію, відсутність коштів, запропонував розрахуватися з позивачем продукцією.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору №01/03 про відступлення права вимоги, за яким позивач виступає первісним кредитором, відповідач новим кредитором, а Товариство з обмеженою відповідальністю „Бессарабія Плюс боржником, та направлено на стягнення боргу у розмірі 3812639,70 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов таких висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між Публічним акціонерним товариством „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Нові технології, як первісним кредитором, Приватним акціонерним товариством „Болградський виноробний завод, як новим кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю „Бессарабія Плюс, як боржником, виникли на підставі укладеного між ними 04 червня 2021 року Договору №01/03 про відступлення права вимоги.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Приватним акціонерним товариством „Болградський виноробний завод прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору №01/03 про відступлення права вимоги від 04.06.2021р., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, визнано відповідачем за час розгляду справи , у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу у розмірі 3812639,70 грн. - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Згідно з ч.ч. 1,4 ст.191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. ч. 3, ч. 4 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192цього Кодексу.

Під час розгляду справи відповідачем - Приватним акціонерним товариством „Болградський виноробний завод 16.12.2021р. до господарського суду Одеської області було подано заяву про визнання позовних вимог та заява відповідача про визнання позову підписана директором Приватного акціонерного товариства „Болградський виноробний завод Курдовим С.І., повноваження якого підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За таких обставин, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, а також визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Нові технології про стягнення з Приватного акціонерного товариства „Болградський виноробний завод заборгованості у розмірі 3812639,70 грн. в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За заявлені позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3812639,70 грн. судовий збір становить 57189,60 грн. На підставі викладеного, на відповідача покладаються судові витрати у розмірі 50% від сплаченого судового збору у розмірі 28594,80 грн., у зв`язку з задоволенням позовних вимог та визнанням заявлених позовних вимог відповідачем.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову ( ч. 3 ст. 7 Закону України „Про судовий збір).

При цьому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, господарський суд виходить з того, що відповідно до положень п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Суд зазначає позивачу, що питання про повернення судового збору у розмірі 28594,80грн. з державного бюджету України буде вирішено судом, після подання позивачем відповідного клопотання.

Керуючись ст.ст. 129, 130, ч. 3, 4 ст.185, ч.1, 2, 4 ст.191, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позов Публічного акціонерного товариства „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Нові технології задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства „Болградський виноробний завод (68702, Одеська обл., м. Болград, вул. Болгарських ополченців, 99; код ЄДРПОУ 0041938) на користь Публічного акціонерного товариства „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Нові технології (01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 73, офіс 5; ) грошові кошти у розмірі 3812639 (три мільйони вісімсот дванадцять тисяч шістсот тридцять дев`ять) грн. 70 коп. та втирати по сплаті судового збору у розмірі 28594 (двадцять вісім тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) грн. 80 коп.

Повний текст рішення складено 18 січня 2022 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко