ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/907/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючий суддя Торчинюк В.Г., при секретарі судового засідання Фесюка О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Територіальне управління Державної судової адміністрації в

Рівненській області

до відповідача: Регіональне відділення Фонду Державного майна України по

Рівненській та Житомирській областях

про визнання недійсним наказу

В засіданні приймали участь:

від позивача: Бойчура П. В. (Виписка з ЄДР від 05.07.21 року);

від відповідача: Муляр С. О. (довіреність № 1 від 10.01.22 року).

Описова частина

19 жовтня 2021 року Територіальне управління Державної судової адміністрації в Рівненській та Житомирській області звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській області про визнання недійсним наказу регіонального відділення ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях від 16.09.2020 року №493 "Про затвердження умов оренди нерухомого державного майна" та визнання недійсним результату аукціону".

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/907/21, визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 09 листопада 2021 року.

Ухвалою суду від 09 листопада 2021 року розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 14 грудня 2021 року.

12 листопада 2021 року на адресу суду від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях надійшов відзив на позовну заяву від 10 листопада 2021 року № 10-04-3818, в якому останнє просить суд відмовити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації в Рівненській та Житомирській області у задоволенні позову в повному обсязі.

24 листопада 2021 року на адресу суду позивачем надіслано відповідь на відзив від 22 листопада 2021 року, в якій останній додає докази, на підтвердження своїх тверджень, також наголошує на безпідставності тверджень наведених у відзиві на позовну заяву.

14 грудня 2021 року через відділ канцелярії позивачем подано клопотання про проведення експертної оцінки майна, в якому просить суд призначити незалежну оцінку індивідуально визначеного майна, що розташоване за адресою за адресою: Рівненська область, місто Рівне, вулиця С.Петлюри, 10, згідно з додатком.

Крім того, відповідачем подано клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Шепард".

Ухвалою суду від 14 грудня 2021 року закрито підготовче провадження у справі № 918/907/21. Призначено справу до судового розгляду по суті на 18 січня 2021 року. Відмовлено в задоволенні клопотань про призначення експертизи та в клопотанні про залучення третьої особи.

У судовому засіданні 18 січня 2022 року позивач підтримав позов з підстав зазначених у позовній заяві, в свою чергу відповідач заперечив проти позову в повному обсязі, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного.

Мотивувальна частина

12.02.2020 року до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирських областях (надалі - Регіональне відділення) звернувся ФОП Вавуліч В.А. із заявою із проханням включити до Переліку першого типу державне нерухоме майно: нежитлове приміщення першого поверху будівлі Б-3 площею 101,6 кв. м., що розташоване за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Симона Петлюри, 10.

Згідно абз.2 ч.2 ст.6 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендодавець протягом трьох робочих днів з дати отримання відповідної заяви передає її балансоутримувачу такого майна.

14.02.2020 року Регіональне відділення листом №10-02-0574 звернулося до баланосутримувача - Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області (надалі - ТУ ДСА, Позивач), у якому просило прийняти рішення про намір передачі майна в оренду або про рішення про відмову у включенні об`єкта до Переліку відповідного типу та повідомити орендодавця про прийняте рішення протягом трьох робочих днів з дати його прийняття.

17.03.2020 року листом №14-5305/20 Державна судова адміністрація України повідомила Позивача, що не заперечує відносно передачі майна в оренду.

07.04.2020 року Позивач звернувся до Регіонального відділення із листом № 428-05/20 у якому зазначило балансову вартість нерухомого майна та іншого рухомого майна.

07.04.2020 Позивач звернувся до Регіонального відділення із листом № 429-05/20 про укладення договору оренди в якому повідомив про намір укласти договір, а також додатком до вказаного майна долучив - перелік індивідуально визначеного майна, що пропонується разом з об`єктом оренди.

Процедура передачі державного майна в оренду регулюється Законом України "Про оренду державного та комунального майна" (надалі - Закон), а також Порядком передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 03.06.2020 (Надалі - Порядок).

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону, орендодавець розглядає клопотання балансоутримувача, подане відповідно до частини четвертої цієї статті, та протягом 10 робочих днів з дати отримання клопотання приймає одне з таких рішень: рішення про включення об`єкта до Переліку відповідного типу.

17.08.2020 року Регіональним відділенням прийнято наказ № 448 про прийняття рішення про включення об`єкту до Переліку першого типу нежитлового приміщення першого поверху будівлі Б-3 площею 101,6 кв. м, що розташоване за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Симона Петлюри, 10.

Згідно ст. 12 Закону, орендодавець оприлюднює в ЕТС оголошення про передачу майна в оренду на аукціоні в таких випадках та у такі строки: протягом 20 робочих днів з дати включення об`єкта оренди до Переліку першого типу, якщо включення такого об`єкта до Переліку відбулося за заявою потенційного орендаря згідно з частиною другою статті 6 цього Закону; протягом 20 робочих днів з дати подання потенційним орендарем заяви на оренду майна згідно з частиною першою статті 11 цього Закону; у будь-який час після включення об`єкта оренди до Переліку першого типу, якщо включення такого об`єкта до Переліку відбулося за власною ініціативою (ініціативою балансоутримувача, уповноваженого органу управління або орендодавця) і щодо якого відсутня заява на оренду майна, передбачена частиною першою статті 11 цього Закону. Вимоги до змісту оголошення, порядку та строків його оприлюднення встановлюються Порядком передачі майна в оренду. Представницький орган місцевого самоврядування може встановити вимогу про погодження з ним або визначеними ним органами змісту оголошення про передачу комунального майна в оренду на аукціоні, у тому числі інформації про додаткові умови оренди певних видів майна, до моменту його розміщення в ETC у випадках, визначених таким представницьким органом. У такому разі орендодавець розміщує в ETC оголошення про передачу майна в оренду протягом 10 робочих днів з моменту отримання відповідного погодження.

Наказом № 493 від 16.09.2020 року Регіонального відділення було затверджено наступні умови оренди нерухомого державного майна - нежитлового приміщення першого поверху будівлі Б-3 площею 101,6 кв.м, та обладнання в кількості 25 одиниць, що розташоване за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. С. Петлюри, 10 та перебуває на балансі ТУ ДСА України в Рівненській області. Визначено стартову орендну плату, строк оренди. Зобов`язано відділ орендних відносин Управління орендних відносин та оціночної діяльності інформацію щодо умов продажу об`єкту розмістити у оголошенні про передачу майна в оренду.

На виконання наказу Регіонального відділення № 493 від 16.09.2020 відділом орендних відносин Управління орендних відносин та оціночної діяльності було розміщено оголошення про передачу майна в оренду на аукціоні.

16.11.2020 року на сайті Prozorro було розміщено оголошення про проведення електронного аукціону з оренди державного майна нежитлового приміщення першого поверху будівлі Б-3 площею 101,6 кв. м. та обладнання в кількості 25 одиниць, що розташоване за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Симона Петлюри, 10 та завантажено документацію аукціону (https ://prozorro.sale/ auction/UA-PS-2020-11-16- 000025-1).

07.12.2020 року відбувся електронний аукціон UA-PS-2020-11-16-000025-1 щодо об`єкта державної власності - нежитлового приміщення першого поверху будівлі Б-3 площею 101, 6 кв. м. та обладнання в кількості 25 одиниць, що розташоване за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Симона Петлюри, 10, яке перебуває на балансі Територіального управління Державної судової адміністрації у Рівненській області.

Аукціон відбувався за участю двох учасників: ФОП Зозулі Руслана Васильовича та ТОВ "ШЕПАРД".

За результатами вищезазначеного електронного аукціону, переможцем став ТОВ "ШЕПАРД".

Відповідно до пунктів 77, 78 Порядку, переможець електронного аукціону підписує протокол про результати електронного аукціону в порядку та строки, встановлені пунктом 74 цього Порядку. Переможець електронного аукціону, якщо він є юридичною особою, разом з підписаним протоколом подає інформацію про особу, уповноважену підписувати договір оренди, та копію документа, який надає повноваження на підписання договору. Оператор електронного майданчика, через якого переможець електронного аукціону набув право на участь в електронному аукціоні, підписує протокол про результати електронного аукціону та надсилає його орендодавцю протягом чотирьох робочих днів з дня, наступного за днем його формування (якщо електронний аукціон відбувся). Протокол може бути підписаний (затверджений) з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідно до вимог Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Після отримання від оператора електронного майданчика, через який подано найвищу цінову пропозицію, підписаного переможцем електронного аукціону та таким оператором протоколу про результати електронного аукціону орендодавець затверджує та оприлюднює протокол через особистий кабінет протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем його формування в електронній торговій системі, та натискає електронну кнопку "Протокол затверджено" в інтерфейсі особистого кабінету, після чого електронному аукціону автоматично присвоюється статус "очікується підписання договору". Зазначений строк закінчується о 18 годині останнього дня строку, встановленого для оприлюднення протоколу.

10.12.2020 року на виконання п. 77, 78 Порядку, наказом Регіонального відділення № 671 було затверджено протокол аукціону.

06.01.2021 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та ТОВ "ШЕПАРД" було укладено Договір оренди №5087-2021 нерухомого майна, що належить до державної власності (надалі - Договір).

Із зазначених вище обставин справи та наведених норм права вбачається, що відповідачем, дотримано процедури передачі в оренду державного майно у відповідності до норм закону, які зазначалися вище.

Щодо покликань позивача на не достовірність інформації про об`єкт оренди та неналежного розміру орендної плати, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону, вартістю об`єкта оренди для цілей визначення стартової орендної плати є його балансова вартість станом на останнє число місяця, який передує даті визначення стартової орендної плати.

У відповідності до ч.2, ч.8 Закону, Балансоутримувач потенційного об`єкта оренди обов`язково здійснює переоцінку такого об`єкта у разі, якщо:

- у об`єкта оренди відсутня балансова вартість;

- залишкова балансова вартість об`єкта оренди дорівнює нулю;

- залишкова балансова вартість об`єкта оренди становить менше 10 відсотків його первісної балансової вартості (балансової вартості за результатами останньої переоцінки).

Відповідно до ч. 3, ст. 8 Закону, переоцінка здійснюється після внесення інформації про потенційний об`єкт оренди до ЕТС в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 6 цього Закону, і до розміщення оголошення про передачу майна в оренду, передбаченого статтею 12 цього Закону. Після переоцінки потенційного об`єкта оренди балансоутримувачі зобов`язані збільшити балансову вартість відповідного майна згідно з результатами оцінки відповідно до правил бухгалтерського обліку.

Згідно ч.5 ст. 8 Закону, ринкова (оціночна) вартість об`єкта оренди для цілей оренди визначається на замовлення балансоутримувача, крім випадку, передбаченого частиною шостою цієї статті. Орендар, визначений за результатами аукціону, або орендар, якому було передано в оренду об`єкт без аукціону, зобов`язаний відшкодувати балансоутримувачу вартість проведення оцінки об`єкта оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, ТУ ДСА України в Рівненській області у листі від 07.04.2021 року № 428-05/20 зазначило первісну вартість рухомого майна - 76 974 грн. 27 коп., та його залишкову вартість станом на 31.03.2020 року згідно з відомостями бухгалтерського обліку - 686 грн.81 коп.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 26 Закону, контроль за виконанням умов договорів оренди нерухомого та рухомого майна покладається на орендодавців майна. Контроль за використанням нерухомого та рухомого майна покладається на балансоутримувачів.

З наведеного вбачається, що ТУ ДСА України в Рівненській області як балансоутримувач надало Регіональному відділенню інформацію щодо об`єкта оренди.

З частини 4 та 5, ст. 6 Закону вбачається, що після прийняття балансоутримувачем рішення про намір передачі майна в оренду або отримання від уповноваженого органу управління рішення про доцільність передачі майна в оренду балансоутримувач здійснює такі дії:

- вносить інформацію про потенційний об`єкт оренди до ЕТС в порядку, обсязі та строки, передбачені Порядком передачі майна в оренду, та включає об`єкт до одного з Переліків, якщо відповідно до цього Закону балансоутримувач може виступати орендодавцем відповідного майна і якщо включення об`єкта до Переліку відповідного типу не потребує прийняття рішення іншим органом;

- надсилає інформацію про потенційний об`єкт оренди орендодавцю для її внесення до ЕТС в порядку, обсязі та строки, передбачені Порядком передачі майна в оренду, та звертається до орендодавця із клопотанням про включення потенційного об`єкта оренди до одного з Переліків згідно з Порядком передачі майна в оренду.

Орендодавець розглядає клопотання балансоутримувача, подане відповідно до частини четвертої цієї статті, та протягом 10 робочих днів з дати отримання клопотання приймає одне з таких рішень:

- рішення про включення об`єкта до Переліку відповідного типу;

- рішення про відмову у включенні об`єкта до Переліку відповідного типу з підстав, передбачених статтею 7 цього Закону.

У відповідності до статті 7 Закону, у якій визначено підставами для відмови у включенні майна до одного з Переліків або виключення майна із одного з Переліків:

- неможливість передачі відповідного майна в оренду згідно із частиною другою статті 3 цього Закону;

- обґрунтовані власні потреби уповноваженого органу управління та/або балансоутримувача, або потреби іншої бюджетної установи, що розміщена в будівлі, споруді, їх окремій частині;

- неможливість використання об`єкта за цільовим призначенням, яке заявлено потенційним орендарем, у разі якщо орендар не має права використовувати майно за будь-яким цільовим призначенням згідно з випадками і з урахуванням обмежень, встановлених Порядком передачі майна в оренду;

- встановлена рішенням орендодавця невідповідність заявника вимогам, передбаченим статтею 15 цього Закону, або подання недостовірної чи неповної інформації щодо діяльності заявника, який звернувся із заявою про оренду об`єкта без проведення аукціону, або недоцільність включення майна до Переліку другого типу, визначена орендодавцем згідно з Порядком передачі майна в оренду;

- скасування рішення про включення об`єкта до відповідного Переліку згідно з вимогами цього Закону;

- встановлена рішенням уповноваженого органу управління недоцільність передачі в оренду єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства;

- наявність об`єкта в переліку об`єктів, що підлягають приватизації;

- подання заяви лише щодо частини об`єкта, якщо відповідно до рішення балансоутримувача або орендодавця передача в оренду частини об`єкта видається недоцільною;

- рішення щодо об`єкта про доцільність здійснення державно-приватного партнерства, у тому числі концесії.

Отже, з наведеного вбачається, що Регіональне відділення правомірно внесло об`єкт оренди до переліку певного типу, а також правомірно затвердило умови договору оренди та визначило стартову орендну плату (наказ від 16.09.2020 № 493) на підставі інформації наданої Балансоутримувачем.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також приймаючи рішення судом враховано наступне.

Переможець електронного аукціону - ТОВ "ШЕПАРД" набув право користування майном на законних підставах і в передбаченому Законом порядку за результатами проведення електронного аукціону.

Отже, у разі задоволення позову, матиме місце непропорційне втручання особи у користування майном, яка законно набула таке право, жодних порушень, щодо майна не вчиняла.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федоренко проти України" від 30 червня 2006 року суд акцентував увагу на Рішенні Європейського суду з прав людини від 24 червня 2003 року у справі "Stretch v. United Kingdom" ("Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії"), виходячи зі змісту пунктів 32-35 якого звертаючись із заявою до уповноважених органів та, виконуючи визначені чинним законодавством умови, та, дотримуючись відповідного порядку, відповідач мав право очікувати про набуття майнового права в значенні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції.

У вказаному рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила. Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчиненні з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та відповідно відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пайн Велі Девелопмент Лтд" та інші проти Ірландії" від 23.10.1991 Європейський суд з прав людини зазначив, що статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.

Відповідно до п. 71 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Рисовський проти України (Заява № 29979/04) від 20 жовтня 2011 року, суд наголошує на тому, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі Ґаші проти Хорватії (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі Трго проти Хорватії (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п.67, від 11.06.2009 р.

З урахуванням наведено вище, суд констатує, навіть якщо припустити, що порушення сталися, такі порушення відбулися у зв`язку із неналежною роботою державних органів, зокрема позивача, як балансоутримувача майна та відповідача як організатора проведення аукціону.

Тому, неправомірно відновлювати порушення, які вчинили державні органи, за рахунок скасування аукціону і, як наслідок, позбавлення права власності (користування) ТОВ "ШЕПАРД" на майно, яке останній у відповідності до законодавства отримав в користування, пройшовши відповідну процедуру.

Щодо вимоги позивача про визнання недійсними результатів аукціону, суд зазначає наступне.

Верховний суд у Постанові від 14 грудня 2016 у справі № 904/9284/14 дійшов наступного висновку, що: особливості процесу, передбачені законодавством щодо проведення аукціону, полягають у сукупності дій його учасників, спрямованих на досягнення певного результату, тобто є обставиною, з настанням якої закон пов`язує виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин, а тому є правочином. Таким чином, правова природа продажу майна з торгів (аукціону) дає підстави для визнання (за наявності підстав) результатів таких торгів (аукціону) недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, у тому числі й на підставі норм цивільного законодавства.

Аналогічний висновок щодо правової природи процедури реалізації майна на торгах викладено у постановах Верховного Суду України, зокрема: від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-11бцс12, від 29 червня 2016року у справі № 6-370цс16.

Відповідно до приписів ч. 1 та 2 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У відповідності до приписів ч. 1-3, 5-6 статті 203 ЦК України, а саме:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч.1, ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Аналізуючи норми ст. 203, 204, 215 ЦК України вбачається, що Регіональним відділенням додержані усі загальні вимоги дійсності правочину. Крім того недійсність даного правочину не встановлена і Законом.

При проведенні електронного аукціону UA-PS-2020-11-16-000025-1 Регіональним відділенням були дотриманні усі вимоги щодо його укладення, не вчинено дій які могли б вплинути на істотні умови правочину, також такі не наведені позивачем.

Окрім того відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання оспорюваного правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Це підтверджується висновками, що містяться в постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-78цс13, від 11.05.2016 у справі № 6-806цс16, у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2020 у справі № 761/26815/17 викладений висновок про те, що недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

Судом також враховано постанову Верховного Суду від 19.02.2021 року у справі № 904/2979/20, якою визначено наступне, виходячи з наведених норм, при розгляді позову про визнання недійсним оспорюваного правочину судом повинно вирішуватися питання про спростування презумпції правомірності правочину та має бути встановлено не лише наявність підстав, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним, але й чи було порушене цивільне право або інтерес особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право (інтерес) порушене та в чому полягає порушення. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, якими саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, що сторона правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав, тобто особа має обґрунтувати юридичну зацікавленість щодо наявності/відсутності цивільних прав.

Також, приймаючи рішення у даній справі, судом враховано, що Територіальне управління Державної судової адміністрації в Рівненській області є виключно балансоутримувачем майна, і останнім не надано жодних належних та допустимих доказів, які б вказували, що позов у межах даної справи порушує права або законом охоронюваний інтерес останнього.

Крім того, слід звернути увагу, що ГПК України передбачає, що саме на позивача покладений обов`язок по доведенню належними доказами ґрунтовності позову та порушення прав та законом охоронюваних інтересів позивача.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, беручи до уваги відсутність підстав для відмови у проведені аукціону з оренди нерухомого майна, також дотримання вимог законодавства під час проведення аукціону, відсутність порушених прав та законом охоронюваних інтересів Територіального управління Державної судової адміністрації в Рівненській області у межах справи №918/907/21, суд в задоволенні позову відмовляє в повному обсязі.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено в повномі обсязі, відтак судовий збір покладається на Територіальне управління Державної судової адміністрації в Рівненській області.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 28 січня 2022 року.

Суддя Вадим Торчинюк

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33028, м. Рівне, вул. Петлюри С., 10);

3 - відповідачу рекомендованим (33001, м. Рівне, вул. П. Могили, 24).