ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2022 р. Справа № 917/1583/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Погрібної С.В., секретар судового засідання Мирна-Касян Ю.Л., розглянувши справу № 917/1583/21

за позовною заявою Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", вул. Пилипа Орлика, 40-а, Полтава, місто Полтава Полтавська область, 36000

до відповідача Негромової Галини Юріївни , АДРЕСА_1

про стягнення 55 865, 40 грн.,

Без виклику сторін,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2021 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" до Фізичної особи-підприємця Негромової Галини Юріївни про стягнення 55 865, 40 грн. заборгованості за безоблікове водокористування.

Ухвалою суду від 12.10.2021 р. суд звернувся до Полтавської міської ради із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи Негромової Галини Юріївни (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1).

20.10.2021 р. позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог стосовно статусу відповідача (згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 08.06.2021 р. припинено державну реєстрацію підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Негромової Галини Юріївни, підстава внесення : власне рішення).

25.10.2021 р. від Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради надійшла інформація про місце проживання Негромової Галини Юріївни - АДРЕСА_1 (вх. № 11735).

Ухвалою суду від 09.11.2021 року було відкрито провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дана ухвала Господарського суду Полтавської області була надіслана сторонам засобами поштового зв`язку та розміщена в Єдиному Державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua). Відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Відповідач заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження суду не надав.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

Ухвала Господарського суду Полтавської області від 09.11.2021р., яка направлялась відповідачу за адресою, наявною в матеріалах справи та яка співпадає з адресою зазначеною у витягу з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася до Господарського суду Полтавської області з відміткою поштового відділення "адресат відсутній" (а.с. 61-63).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Повідомлення про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання відповідач суду не надав.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.

Отже, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 27.10.2021 р. вважається врученою відповідачу 20.11.2021 р..

Частиною 5 статті 12 ГПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розпочав розгляд справи по суті в установлені строки. Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

Відповідно до ч.2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази і письмові пояснення, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

КП ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ» відповідно до Статуту є комунальним унітарним комерційним підприємством, заснованим на майні спільної (комунальної) власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області і підпорядковане управлінню майном обласної ради.

Предмет основної діяльності КП ПОР «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ» - забір, очищення та постачання води, каналізація, водовідведення та очищення стічних вод.

Пунктом 2.1.4 Розділу 2 «Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Полтава», затверджених рішенням виконкому Полтавської міської ради №158 від 18.08.2016 року визначено право Водоканалу проводити обстеження водопровідних та каналізаційних систем Підприємства та складати акти за результатами цих обстежень.

04 лютого 2019 року представниками КП ПОР «Полтававодоканал» проведено обстеження умов водокористування по об`єкту нежитлові приміщення (перукарня «Дарина») за адресою м. Полтава, вул. Баленка, 18.

Під час обстеження було виявлено незаконне підключення зазначеного об`єкту до централізованої мережі холодного й гарячого водопостачання та водовідведення. Підключення здійснено від внутрішньобудинкових мереж житлового будинку за адресою: вул. Баленка, 18 трубопроводом діаметром 20 мм. Таким чином, по вищевказаному об`єкту здійснюється безоблікове водокористування. Дані обставини були зафіксоавні у акті від 04.02.2019 р. (а.с. 11).

Договір на надання послуг по об`єкту за даною адресою між КП ПОР «Полтававодоканал» та ФОП Негромовою Галиною Юріївною на момент обстеження був відсутній.

ФОП Негромова Г.Ю. від підписання вказаного акту відмовився, про що зроблена відповідна відмітка в акті (а.с. 11).

Позивач зазначає, що розрахунок заборгованості відповідача за безоблікове водокористування було здійснено у відповідності до п. п.3.2, 3.3., 3.4. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, які затверджені Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190. Так, розрахунок за безоблікове водопостачання та водовідведення здійснено за наступною формулою: діаметр 2-х труб вводу 20 мм (холодне та гаряче водопостачання), розрахунковий період - місяць:

Q = v-n-d2/4, де

Q - кількість води за пропускною спроможністю труби ;

v = 2 м/с - швидкість руху води;

d - діаметр труби вводу.

n-d2/4- це формула для розрахунку повного перерізу труби.

Так як у формулі швидкість руху води зазначається в метрах за секунду, то для переводу в метри за годину потрібно помножити 3600 (в одній хвилині - 60 секунд, а в одній годині - 60 хвилин, 60х60=3600).

Згідно Правил № 190 розрахунок проводиться повним перерізом труби при швидкості 2,0 м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24-х годин на добу. Тому, проводиться множення на 24 години та на 30 діб.

У грошовому еквіваленті це складає 38109,58 грн. (1627,78 м3 * 23,412 грн. (з ПДВ)- чинний тариф на послугу централізованого холодного водопостачання та водовідведення на час виставлення претензії, затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1397 від 13.11.2018 р.).

У грошовому еквіваленті це складає 17 755,82 грн. (1627,78 м3 * 10,908 грн. (з ПДВ) - чинний тариф на послугу централізованого водовідведення на час виставлення претензії, затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1397 від 13.11.2018 р.).

Всього в грошовому еквіваленті - 55 865,40 грн. (38 109,58 грн. + 17 755,82 грн.).

Позивач стверджує, що на підставі вищевказаного Акту, КП ПОР «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ» була висунута претензія вих. № 180 від 11.02.2019 р. та Рахунок № 42 від 08.02.2019 р. до Фізичної особи-підприємця Негромової Галини Юріївни про сплату боргу у розмірі 55 865,40 грн.

Претензія № 180 від 11.02.2019 року та рахунок № 42 від 08.02.2019 р. були направлені з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу Фізичної особи-підприємця Негромової Галини Юріївни, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, але повернуті на адресу КП ПОР «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ» за закінченням терміну зберігання. Також, Відповідач приходила до абонентського відділу КП ПОР «ПОЛТАВАВАВОДОКАНАЛ» 14 лютого 2019 року, але відмовилась від отримання вищезгаданої претензії та рахунка, про що зроблена відмітка на першій сторінці претензії (а.с. 12). 13.05.2019 року Відповідач отримала наручно Претензію № 180 від 11.02.2019 року та рахунок № 42 від 08.02.2019 р., про що зроблена відмітка на першій сторінці вказаної претензії.

За даними позивача, Відповідач так і не сплатив заборгованість у розмірі 55 865,40 грн. за безоблікове водокористування.

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за безоблікове водокористування у розмірі 55 865,40 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Згідно ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Положеннями статті 19 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" закріплено, що послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору, що укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким, чином згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Про здійснення відносин щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення виключно на договірних засадах, відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та Закону України "Про житлово-комунальні послуги", йдеться також у пункті 2.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 27.06.2008 року № 190 (далі - Правила № 190).

Відповідно до п. 1.1 Правил № 190 ці правила є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Згідно п. 2.1 Правил № 190 Договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Водночас, законодавством встановлена відповідальність за безоблікове водокористування за відсутності укладеного договору із підприємством водопостачання.

Так, положеннями ст. 47 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачено відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення, зокрема частиною 1-ю цієї статті визначено, що підприємствам питного водопостачання, яким заподіяна шкода юридичними чи фізичними особами внаслідок порушення ними правил користування системами питного водопостачання, пошкодження цих систем, а також внаслідок створення перешкод у проведенні аварійно-відновлювальних робіт, у забезпеченні нормальної експлуатації систем питного водопостачання або забруднення, засмічення чи виснаження джерел питного водопостачання, збитки відшкодовуються відповідно до законів України.

Враховуючи вказані норми та обставини справи, судом встановлено, що між сторонами виникли позадоговірні відносини із відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення.

Відповідно до п. п. 3.2, 3.3, 3.4 Правил № 190 водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними.

У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Отже, безоблікове водокористування включає у себе дві самостійні дії за вчинення (здійснення) хоча б однієї : самовільне приєднання до систем водопостачання та водовідведення, або самовільне користування ними, наступає відповідальність.

В Акті від 04.02.2019 р. працівниками позивача в присутності відповідача виявлено самовільне та безоблікове водокористування.

Відповідач факт безоблікового водокористування не спростував.

При здійсненні розрахунку витрат води за пропускною спроможністю труби позивачем застосовується наступна формула:

Q = v-n-d2/4, де

Q - кількість води за пропускною спроможністю труби ;

v = 2 м/с - швидкість руху води;

d - діаметр труби вводу.

n-d2/4- це формула для розрахунку повного перерізу труби.

Так як у формулі швидкість руху води зазначається в метрах за секунду, то для переводу в метри за годину потрібно помножити 3600 (в одній хвилині - 60 секунд, а в одній годині - 60 хвилин, 60х60=3600).

Згідно Правил № 190 розрахунок проводиться повним перерізом труби при швидкості 2,0 м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24-х годин на добу. Тому, проводиться множення на 24 години та на 30 діб.

Суд перевірив вказаний позивач розрахунок витрати води за пропускною спроможністю труби за вказаною вище формулою та встановив його правильність. Суд зазначає, що позивач правомірно нарахував заборгованість за безоблікове водокористування саме за один місяць, адже достеменно встановити початок самовільного водокористування відповідачем не можливо.

За наданим розрахунком витрати води за пропускною спроможністю труби діаметром 20 мм протягом 30 днів складають 1627,776 м.куб.

Чинний тариф на послуги централізованого холодного водопостачання та водовідведення на час виставлення претензії, затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1397 від 13.11.2018 становить 23,412 грн. за 1 м.куб.

Таким чином, вартість безоблікового холодного водокористування становить 38 109,49 грн.

Чинний тариф на послугу централізованого водовідведення на час виставлення претензії, затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1397 від 13.11.2018 р. 10,908 грн за 1м. куб

Таким чином, вартість безоблікового водовідведення становить 17 755,82 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях або бездіяльності (діях або бездіяльності його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Таким чином, позивачем доведено наявність усіх складових для застосування деліктної відповідальності відповідача, а саме, доведено вчинення відповідачем протиправного діяння (бездоговірного безоблікового водокористування), вини відповідача (водокористування без укладення договору), а також причинно-наслідкового зв`язку між таким діянням та шкодою завданою позивачу.

Відповідач не довів, що в його діях щодо бездоговірного водокористуванні чи/або бездіяльності щодо неукладення договору на водокористування, відсутня вина, отже ним не доведено відсутності його вини у заподіянні шкоди позивачу.

Стосовно того, що станом на дату подання позову відповідач не є суб`єктом підприємницької діяльності суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Аналіз змісту та підстав позову свідчить про те, що даний спір виник між сторонами на підставі складеного позивачем Акту від 04.02.2019 р. на фізичну особу-підприємця Негромову Галину Юріївну. Приміщення, у якому виявлено незаконне підключення до централізованої мережі холодного й гарячого водопостачання та водовідведення, перебувало в оренді ФОП Негромової Галини Юріївни на підставі Договору оренди № 103/7 від 10.10.2007 р., укладеного з Полтавською міською радою.

У разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її обов`язок щодо виконання нею як фізичною особою підприємцем зобов`язань не припиняється, а залишається за нею як за фізичною особою.

Господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п.1 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного суду від 25.06.2019 у справі №904/1083/18.

За таких обставин, суд зазначає, що позивач правомірно звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до фізичної особи, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, щодо стягнення заборгованості за договором, укладеним нею як Фізичною особою підприємцем.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими достатніми та належними доказами, а отже підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що сума судового збору в розмірі 2 270,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 236, 237-238, 240, 252 ГПК України, суд,-

Вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Негромової Галини Юріївни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , р.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (вул. П.Орлика, 40а, м. Полтава, 36020, , р/р № НОМЕР_2 в ПАТ «МТБ Банк», МФО 328168) 55 865,40 грн. боргу та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Видати наказ із набранням рішенням законної сили.

Рішення підписано 17.01.2022 року (після виходу судді з відпустки та лікарняного).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.257 ГПК України).

Суддя Погрібна С.В.