ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2022 р. Справа№ 925/868/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Майданевича А.Г.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент компані "Партнер"

на рішення Господарського суду Черкаської області

від 24.09.2021

у справі № 925/868/21 (суддя - Дорошенко М.В.)

за позовом Комунального підприємства "Райтеплоенергія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент компані "Партнер"

про стягнення 226 660,01 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Комунальне підприємство "Райтеплоенергія" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент компані "Партнер" (далі - відповідач) про стягнення 226 660,01 грн. заборгованості за укладеним між сторонами договором купівлі - продажу будівельного матеріалу піску від 19.08.2020 №25-08/1г, у тому числі: 213 202,00 грн. боргу та 13 458,01 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за укладеним між сторонами договором купівлі - продажу будівельного матеріалу піску від 19.08.2020 №25-08/1г щодо оплати переданого йому позивачем 4 386,7 м.куб. піску.

Короткий зміст оскаржуваного рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.09.2021 у справі № 925/868/21 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент компані "Партнер" на користь Комунального підприємства "Райтеплоенергія" - 213 202,00 грн. (двісті тринадцять тисяч двісті дві гривні 00 коп.) основного боргу, 13 458,01 грн. (тринадцять тисяч чотириста п`ятдесят вісім гривень 01 коп.) пені та 3 399,91 грн. (три тисячі триста дев`яносто дев`ять гривень 91 коп.) судового збору.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач не виконав належним чином грошові зобов`язання за договором від 19.08.2020 №25-08/1г щодо оплати в установлений цим договором строк переданого йому позивачем піску, допустив прострочення в його оплаті і тим самим порушив права позивача на своєчасне та повне одержання плати за поставлений товар у сумі 213 202,00 грн. Отже, позивач в порядку захисту своїх порушених прав вправі вимагати стягнення з відповідача на свою користь борг у сумі 213 202,00 грн., а також передбаченої п. 5.3 договору від 19.08.2020 №25-08/1г пені в сумі 13 458,01 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Девелопмент компані "Партнер" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 24.09.2021 у справі № 925/868/21.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що апелянт вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, дійсним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Скаржник звертає увагу на те, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи, а саме відповідно до умов договору п. 2.6 датою оплати (отримання грошей продавцем) вважається дата надходження грошових коштів на банківський рахунок продавця, або підписання акта виконаних робіт по наданих послугах автоперевезень, та п. 3.1 договору товар передається покупцеві на умовах EXW, Черкаська область, Канівський район, с. Пекарі, біля очисних споруд відповідно до умов Інкотермс 2020 після надходження грошових коштів на банківський рахунок продавця за кожну партію товару, в об`ємі оплаченої партії товару.

Таким чином, відповідно до умов договору продавець без попередньої повної оплати за товар не мав змоги, передати покупцеві товар. Крім того підтвердження оплати підтверджується підписанням акту виконаних робіт по наданих послугах автоперевезень.

Також, скаржник в апеляційній скарзі зазначає про те, що суд першої інстанції неналежним чином дослідив докази, надані сторонами, безпідставно визнав доведеними обставини, які не були підтверджені жодними доказами, а лише усними заявами представника відповідача, а також порушив норми матеріального права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент компані "Партнер" у справі № 925/868/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Ткаченко Б.О. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 задоволено клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент компані "Партнер" на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.09.2021 у справі № 925/868/21. Поновлено строк на подання апеляційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "Девелопмент компані "Партнер" на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.09.2021 у справі № 925/868/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент компані "Партнер" на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.09.2021 у справі № 925/868/21. Зупинено дію рішення Господарського суду Черкаської області від 24.09.2021 у справі № 925/868/21. Розгляд апеляційної скарги призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

В зв`язку з перебування головуючого судді Ткаченка Б.О. у відпустці повна постанова складена та підписана 13.01.2022.

Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи)

Позивач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст.263 Господарського процесуального Кодексу України та не надав суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального Кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

19 серпня 2020 року, між позивачем (далі - продавець) та відповідачем (далі - покупець) було укладено договір купівлі - продажу будівельного матеріалу піску №25-08/1г (далі - Договір) (а.с.26-28).

Відповідно до п. 1.1 Договору продавець продає покупцю будівельний матеріал - пісок (товар) відповідно до умов цього договору, а покупець приймає та зобов`язується оплатити отриманий товар на умовах, зазначених у цьому Договорі.

Згідно з п. 1.3 Договору сторони погоджуються, що видаткова накладна (акт приймання - передачі) на переданий товар є документом, який засвідчує факт передачі товару.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що ціна товару становить 60 (шістдесят) гривень 00 коп. за 1 метр кубічний, без урахування ПДВ, ціна товару сторонами розуміється на умовах EXW, Черкаська область, Канівський район, с. Пекарі біля очисних споруд відповідно до умов Інкотермс 2020.

Згідно з п. 2.4 Договору оплата товару здійснюється у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця протягом 3-х днів з дня виставлення продавцем рахунку шляхом 100% передплати за кожну партію товару.

Відповідно до п. 2.6 Договору датою оплати (отримання грошей продавцем) вважається дата надходження грошових коштів на банківський рахунок продавця, або підписання акта виконаних робіт по наданих послугах автоперевезень.

Згідно з п. 3.1 Договору товар передається покупцеві на умовах EXW, Черкаська область, Канівський район, с. Пекарі, біля очисних споруд відповідно до умов Інкотермс 2020 після надходження грошових коштів на банківський рахунок продавця за кожну партію товару, в об`ємі оплаченої партії товару.

Пунктом 3.4 Договору датою поставки (передачі у власність) товару вважається дата, що вказана в видатковій накладній (акті приймання - передачі) товару.

Відповідно до п. 4.1 Договору договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Пунктом 5.3 Договору встановлено, що за несвоєчасну оплату за договором покупець виплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення платежу, пеня нараховується від суми заборгованості за кожен день прострочення.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору позивач передав відповідачу, а останній прийняв 4386,7 м. куб. піску загальною вартістю 263 202,00 грн, що підтверджується видатковими накладними, а саме:

- 1183,8 м.куб. піску за видатковою накладною від 02.09.2020 №3 (а.с.29) на суму 71 028,00 грн.;

- 1003,2 м.куб. піску за видатковою накладною від 06.10.2020 №4 (а.с.31) на суму 60 192,00 грн.;

- 2199,7 м.куб піску за видатковою накладною від 06.11.2020 №6 (а.с.33) на суму 131 982,00 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявні рахунки на оплату, які позивач виставив відповідачу, а саме:

- від 02.09.2020 №2 на оплату товару на суму 71 028,00 грн. (а.с.30);

- від 06.10.2020 №3 на оплату товару на суму 60 192,00 грн. (а.с.32);

- від 06.11.2020 №4 на оплату товару на суму 131 982,00 грн. (а.с.34).

Відповідач свої зобов`язання за Договором щодо оплати отриманого від позивача товару виконав частково, перерахувавши позивачу 50 000,00 грн., у тому числі: 25 000,00 грн. - 08.10.2020 та 25 000,00 грн. - 13.11.2020.

11.05.2021 позивачем було направлено відповідачу претензію №05-1 від 11.05.2021, відповідно до якої позивач просив перерахувати заборгованість за поставлений будівельний матеріал-пісок у сумі 213 202,00 грн та пеню у сумі 13 458,01.

Отже, борг відповідача перед позивачем за поставлений будівельний матеріал-пісок на виконання договору від 19.08.2020 №25-08/1г становить 213 202,00 грн. (263 202,00 грн. - 50 000,00 грн.).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із статтею 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з приписами статей 691, 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частина 2 ст. 20 ГК України передбачає право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Натомість, як убачається з матеріалів справи, відповідач не виконав належним чином грошові зобов`язання за договором від 19.08.2020 №25-08/1г щодо оплати в установлений цим договором строк переданого йому позивачем піску, допустив прострочення в його оплаті і тим самим порушив права позивача на своєчасне та повне одержання плати за поставлений товар у сумі 213 202,00 грн.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 213 202,00 грн з відповідача є обґрунтованими, отже, позов у цій частині підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення пені, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з частинами 1 та 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 ГК штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як встановлено вище у цій постанові, відповідно до п.5.3 Договору за несвоєчасну оплату за договором покупець виплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення платежу, пеня нараховується від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку за порушення встановленого договором від 19.08.2020 №25-08/1г строку оплати переданого на виконання цього договору товару позивач нарахував відповідачу до сплати передбачену 5.3 договору від 19.08.2020 №25-08/1г пеню в сумі 13 458,01 грн за період прострочення з 11.11.2020 по 11.05.2021, суд першої інстанції дійшов висновку, що розрахунок у цій частині є арифметично вірним та відповідає встановленим судом обставинам справи.

Колегія суддів за результатом дослідження матеріалів справи погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 13 458,01 грн, вважає його законним та обґрунтованим.

Аргументи, викладені в апеляційній скарзі, наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, рішення Господарського суду Черкаської області від 24.09.2021 у справі № 925/868/21 є законним і обґрунтованим.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також із дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.

У сі інші доводи та міркування учасників справи, окрім наведених у мотивувальній частині постанови взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог Комунального підприємства "Райтеплоенергія" у повному обсязі.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду Черкаської області від 24.09.2021 у справі № 925/868/21 за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 зупинено дію рішення Господарського суду Черкаської області від 24.09.2021 у справі № 925/868/21 на час апеляційного провадження. У зв`язку з закінченням апеляційного провадження колегія суддів вважає за необхідне поновити дію рішення Господарського суду Черкаської області від 24.09.2021 у справі № 925/868/21.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент компані "Партнер" на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.09.2021 у справі № 925/868/21 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 24.09.2021 у справі № 925/868/21 залишити без змін.

2. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Девелопмент компані "Партнер".

3. Поновити дію рішення Господарського суду Черкаської області від 24.09.2021 у справі № 925/868/21.

4. Матеріали справи № 925/868/21 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

А.Г. Майданевич