ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13.01.2022 справа № 914/2460/21
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ГЛОБАЛ АВТО ТРЕЙДІНГ, м.Одеса,
до відповідача 1: Приватного підприємства ФІРМА СОМГІЗ, м.Львів,
до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОСЕМ, м.Київ,
до відповідача 3: Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області, с.Шегині Львівської області,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 2: Приватного підприємства "Науково-виробниче агропромислове підприємство "Ель Гаучо", смт. Товсте Заліщицького району Тернопільської області,
про визнання недійсними земельних торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію,
Суддя Яворський Б.І.,
при секретарі Муравець О.М.
Представники сторін:
від позивача: не з`явився,
від відповідача 1: не з`явився,
від відповідача 2: не з`явився,
від відповідача 3: не з`явився,
від третьої особи: не з`явився.
Відводів складу суду сторонами не заявлялося.
Відповідно до ст. 222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу - програмно-апаратного комплексу Акорд.
У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/2460/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ГЛОБАЛ АВТО ТРЕЙДІНГ до Приватного підприємства ФІРМА СОМГІЗ, Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОСЕМ та Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області про визнання недійсними земельних торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.12.2021 у справі № 914/246021 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

28.12.2021 Приватне підприємство ФІРМА Сомгіз (згідно накладної на поштовому конверті) звернулося до суду із заявою (вх.№5366/21) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 20'500,00 грн. Обґрунтовуючи розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, відповідачем 1 до заяви долучено копію договору про надання правової допомоги № 14/20 від 18.06.2020, акт №26/21 від 06.10.2021 про надану правову допомогу, акт №30/21 від 26.11.2021 про надану правову допомогу, акт №36/21 від 24.12.2021 про надану правову допомогу, докази оплати послуг, а також докази їх надіслання відповідачу. Просив розглянути заяву без участі представника.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.12.2021 заяву про відшкодування судових витрат на правничу допомогу адвоката призначено до розгляду в судовому засіданні на 13.01.2022 та повідомлено сторони про таке засідання. Явка сторін в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась.

11.01.2022 позивач через систему Електронний суд подав суду заперечення (вх.№515/22) проти заяви ПП Фірма Сомгіз щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з огляду на те, що представник відповідача 1 до закінчення судових дебатів не подав суду попередньої заяви у встановлений ч.8 ст.129 ГПК України спосіб не надав відповідних доказів понесення таких витрат та не заявив про неможливість їх подання до закінчення судових дебатів. Представник позивача просив розглядати заяву без його участі.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися.

Згідно ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1 та п.1 ч.3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Суд відзначає, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.1-3 ст. 124 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 ГПК України).

Вказані норми є імперативними та передбачають порядок подання відповідних доказів.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими, та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

01.09.2021 суд відкрив провадження по справі, ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання та надав відповідачам строк для подання відзиву на позов.

Частинами 1, 2 ст. 161 ГПК України визначено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

21.09.2021 відповідач 1 подав відзив на позовну заяву (вх.№21917/21), у якому повідомив, що орієнтовний розрахунок судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, становить 30'000,00 грн. При цьому будь-якого розрахунку даної суми чи доказів здійснення оплат не подав.

03 листопада 2021 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 17.11.2021 суд заслухав вступне слово позивача. Під час судового засідання 23.12.2021 відповідачі виступили із вступним словом, сторони поставили запитання одна одній, суд дослідив докази та відбулись судові дебати. Відповідач 1 доказів понесення витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів 23.12.2021 не подав і про неможливість їх подання, через що вони будуть подані протягом 5 днів після прийняття судом рішення, ні у засіданні 17.11.2021, ні у засіданні 23.12.2021 не повідомив у порядку, визначеному ст.129 ГПК України, що підтверджується, в тому числі відео та звукозаписами судових засідань.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Суд встановив, що відповідач 1 не виконав вимоги ч.8 ст.129 ГПК України щодо подання заяви до закінчення судових дебатів про те, що докази понесення судових витрат ним буде подано протягом 5 днів після прийняття рішення суду.

Згідно ч.1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом, або призначеного судом строку.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.

Суд наголошує, що згідно ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14.01.2019 року у справі № 927/26/18, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.12.2021 у справі № 761/28359/20.

З огляду на викладене, підстави для задоволення заяви про стягнення з позивача на користь відповідача 1 судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20'500,00 грн у справі № 914/2460/21 відсутні.

Керуючись ст.ст. 86, 124, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Приватного підприємства ФІРМА СОМГІЗ про відшкодування судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 20'500,00 грн відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 20.01.2022.

Суддя Яворський Б.І.