ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2022 р. Справа№ 910/5269/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання Кочурової Т.О.

за участю учасників судового процесу згідно протоколу судового засідання від 11.01.2022

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 (суддя Чеберяк П.П.)

у справі №910/5269/21

за заявою ОСОБА_2

про неплатоспроможність

В С Т А Н О В И В :

Суть спору.

Фізична особа ОСОБА_2 звернулася до господарського суду з заявою про відкриття провадження про неплатоспроможність у зв`язку з неможливістю виконати грошові зобов`язання на суму 32 841 664, 31 грн.

Після оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 (12.05.2021) до суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Паритет» з кредиторськими вимогами до боржника на суму 6 645 623, 93 грн з яких 1 714 640,26 грн. - сума основного боргу, 3 785 687,40 грн. - проценти, 526 200,00 грн. - щомісячна комісія за супровід кредитного договору, 602 655,77 грн. - штраф, 16 410,50 грн. - пеня.

Кредиторські вимоги гуртуються на кредитному договорі №7/Ф, укладеному 15.02.2008 між АБ «Український Бізнес Банк» та боржником та договорі про відступлення права вимоги від 29.11.2018 року між ПАТ "Український Бізнес Банк" та ТОВ "ФК "Паритет", відповідно до пункту 2.1 якого банк відступив шляхом продажу новому кредитору право вимоги за кредитним договором № 7/Ф від 15 лютого 2008 року, укладеним ПАТ "Український Бізнес Банк" та Боржником, включаючи право вимоги до правонаступників, спадкоємців боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржника, або які зобов`язані виконати обов`язки боржника за кредитним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до нього. Крім того, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень підтверджується чинне обтяження вказаного об`єкту нерухомого майна іпотекою: номер запису про іпотеку 8669272, внесений на підставі Договору іпотеки від 15.02.2008 року реєстровий номер 2563 та Договору про відступлення прав вимоги від 29.11.2018 року, реєстрований номер 3336, іпотекодержателем за яким є Кредитор.

Оскаржуване судове рішення (ухвала) господарського суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 року суд, зокрема, ухвалив:

1. Визнати кредиторами у справі № 910/5269/21 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_2 . Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет" на суму 6 645 623,93 грн., які забезпечені заставою майна боржника.

Суд, врахувавши обставини, що належних доказів погашення заборгованості за кредитним договором №7/Ф від 15.02.2008 боржником не надано; додана до заперечень боржника копія Додаткової угоди від 09.02.2015 про розірвання кредитного договору №7/Ф від 15.02.2008 у зв`язку з погашенням боржником заборгованості на користь ТОВ «Велес-Д» не може бути визнана доказом здійснення такого погашення, оскільки доказів такого погашення матеріали справи не містять; згідно даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень підтверджується, що боржнику на праві власності належить об`єкт нерухомого майна: нежилі приміщення з №1 по №10 (групи приміщень №22) (в літ. А), загальною площею 126,2 кв.м., реєстраційний номер 00; згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень підтверджується чинне обтяження вказаного об`єкту нерухомого майна іпотекою: номер запису про іпотеку 8669272, внесений на підставі Договору іпотеки від 15.02.2008 року реєстровий номер 2563 та Договору про відступлення прав вимоги від 29.11.2018 року, реєстрований номер 3336, іпотекодержателем за яким є Кредитор, дійшов висновку про наявність підстав для визнання заявлених кредитором вимог в повному обсязі та включення вказаних вимог до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_2 окремо, як забезпечених заставою майна боржника.

Апеляційне провадження (рух справи).

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить ухвалу господарського суду першої інстанції скасувати в частині визнання кредиторських вимог ТОВ «ФК «Паритет» в сумі 6645623, 93 грн та прийняти нову, якою відмовити в щадоволенні вказаної заяви.

Скаржник вважає, що висновки господарського суду не враховують обставин сплати ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та продаж нерухомого майна, іпотека щодо якого була припинена, новим власникам, та доводить наступне:

- 15.08.2008 р. між АБ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 7/Ф;

- 15.08.2008 р. між АБ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір;

- 08.12.2014 р. між ТОВ «Велес-Д» та «АБ Український Бізнес Банк» укладено договір факторингу;

- 09.02.2015 р. ОСОБА_2 повністю погасила заборгованість за кредитом на користь ТОВ «Велес-Д», тому останнім заявою від 09.02.2015 р. ініційовано припинення іпотеки, про що внесено запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- нежитлові приміщення (іпотека) були відчужені ОСОБА_3 , а згодом ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , які є власниками цих приміщень;

- хоча судовим рішенням Київського апеляційного господарського суду від 14.16.2016 у справі № 910/32311/15 договір факторингу від 08.12.2014 було визнано недійсним, проте обставини сплати ОСОБА_2 суми заборгованості на користь ТОВ «Велес-Д», як і правомірність внесення запису про припинення іпотеки у зв`язку із погашенням заборгованості не вирішувалося;

- 29.11.2018 р. між ТОВ «ФК «Паритет» та «АБ Український Бізнес Банк» укладено договори відступлення права вимоги за кредитним договором № 7/Ф від 15.02.2008 та за договором іпотеки від 15.02.2008 р.;

- Голосіївським районним судом м. Києва розглядається позов ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , які є власниками нерухомого майна про визнання іпотеки припиненою (справа № 752/3422/20);

- рішенням Голосіївського районного суд м. Києва у справі № 752/1351/19, залишеним без зімни постановою Київського апеляційного суду від 17.02.2020, встановлено протиправність та скасовано рішення державного реєстратора про скасування запису про припинення іпотеки;

- рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13.03.2012 у справі № 2-953/12 не може свідчити про наявність грошового зобов`язання, оскільки таке було виконано належному іпотекодержателю - ТОВ «Велес-Д».

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить ухвалу господарського суду першої інстанції скасувати в частині визнання ТОВ «ФК «Паритет» заставним кредитором на суму 6645623, 93 грн відносно боржника ОСОБА_2 .

Скаржник вважає, що висновки господарського суду про те, що ОСОБА_2 є власником спірного нерухомого майна, а вимоги кредитора забезпечені іпотекою помилкові, та доводить наступне:

- право власності на нерухоме майно, щодо якого ТОВ «ФК «Паритет» стверджує права іпотекодержателя, належать, зокрема, скаржнику на підставі договору купівлі-продажу від 19.04.2017;

- ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.02.2020 у справі №756/1559/19 з метою забезпечення позову заборонено суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень проводити будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які записи (зміни) у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нежитлових приміщень, належних скаржнику;

- постановою Київського апеляційного суду від 18.06.2020 у справі №752/3422/20 з метою забезпечення позову заборонено суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень проводити будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які записи (зміни) у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нежитлових приміщень, належних скаржнику;

- із встановлених у справі № 752/1351/19 обставин вбачається, що зобов`язання за кредитним договором № 7/Ф від 15.08.2008 р. між АБ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_2 та іпотечним договором від 15.08.2008 р. між АБ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_2 припинені.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2021 справу передано для розгляду колегії суддів: Грек Б.М. (головуючий суддя), Отрюх Б.В., Остапенко О.М.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 22.11.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 у цій справі передано для розгляду колегії суддів: Грек Б.М. (головуючий суддя), Отрюх Б.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/5269/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 у визначеному складі колегії суддів: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Отрюх Б.В., Остапенко О.М.; призначено справу до розгляду на 14.12.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/5269/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 у визначеному складі колегії суддів: головуючий суддя - Грека Б.М., судді: Отрюха Б.В., Остапенка О.М.; призначено справу до розгляду на 11.01.2022.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2021, у зв`язку з обставинами тимчасової непрацездатності судді, справу передано для розгляду колегії суддів: Грек Б.М. (головуючий суддя), Отрюх Б.В., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 прийнято справу №910/5269/21 до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді - Грека Б.М., суддів: Отрюха Б.В., Сотнікова С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 розгляд справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 відкладено на 11.01.2022.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022, у зв`язку з обставинами тимчасової непрацездатності судді, справу передано для розгляду колегії суддів: Грек Б.М. (головуючий суддя), Отрюх Б.В., Копитова О.С.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2022, у зв`язку з обставинами перебування судді у відпустці, справу передано для розгляду колегії суддів: Грек Б.М. (головуючий суддя), Отрюх Б.В., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2022 прийнято справу №910/5269/21 до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді - Грека Б.М., суддів: Отрюха Б.В., Сотнікова С.В.; розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 призначено на 11.01.2022.

Учасники справи про дату, час і місце судового засідання повідомлені відповідно до вимог статей 120, 270 ГПК України, скористалися правом, передбаченим статтею 42 ГПК України, та взяли участь у судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції не встановив обставин, що перешкоджають розгляду справи у суді апеляційної інстанції за участю сторін.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

Фізична особа ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у зв`язку з неможливістю погасити заборгованість в розмірі 32841664,31 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.04.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 .

Оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 оприлюднено на веб-сайті Вищого господарського суду України 12.05.2021 за № 66412.

15.06.2021 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ТОВ "Факторингова компанія "Паритет" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 6 645 623, 93 грн.

Заявлені кредитором вимоги складають 1 714 640,26 грн. - сума основного боргу, З 785 687,40 грн. - проценти, 526 200,00 грн. - щомісячна комісія за супровід кредитного договору, 602 655,77 грн. - штраф, 16 410,50 грн. - пеня, що гуртуються на кредитному договорі №7/Ф, укладеному 15.02.2008 між АБ «Український Бізнес Банк» та боржником.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.03.2012 у справі № 2-953/12 позовні вимоги АБ «Український Бізнес Банк» задоволено та стягнуто з Боржника на користь Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 2 399 762,65 грн., судовий збір в розмірі 1700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120,00 грн., а всього 2 401 582,65 грн.

Крім того, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21.08.2012 у справі № 2601/8165/12 задоволено позов АБ «Український Бізнес Банк» та звернуто стягнення на предмет іпотеки, належні ОСОБА_2 нежилі приміщення з № 1 (один) по № 12 (дванадцять) (групи приміщень № 22 (двадцять два) (в. літ. А), загальною площею 126,20 кв.м шляхом самостійного продажу предмета іпотеки Іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Український бізнес банк" будь-якій особі - покупцеві для погашення заборгованості за кредитним договором № 7/ф від 15 лютого 2008 року.

Встановлено початкову ціну продажу предмету іпотеки на підставі оцінки, визначеної у звіті суб`єкта оціночної діяльності, фізичною особою - підприємцем Максимовим В. В., а саме - 1 949 159, 00 грн.

29 листопада 2018 року між ПАТ "Український Бізнес Банк" та ТОВ "ФК "Паритет" укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до пункту 2.1 якого банк відступив шляхом продажу новому кредитору право вимоги за кредитним договором № 7/Ф від 15 лютого 2008 року, укладеним ПАТ "Український Бізнес Банк" та Боржником, включаючи право вимоги до правонаступників, спадкоємців боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржника, або які зобов`язані виконати обов`язки боржника за кредитним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до нього.

Також 29 листопада 2018 року між ПАТ "Український Бізнес Банк" та ТОВ "ФК "Паритет" укладений договір про відступлення права вимоги договором іпотеки нежитлових приміщень, посвідченим 15 лютого 2008 року, приватним нотаріусом Морозовою Ю.В., а також всі інші, пов`язані з ним права та обов`язки в обсязі та на умовах, що існували не момент переходу цих прав, у тому числі, звернення стягнення.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.04.2019 у справі №2601/8165/12 судом було задоволено заяву ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» та замінено стягувана при виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21.08.2012 у справі № 2601/8165/12 з ПАТ «Укрбізнесбанк» на ТОВ «Факторингова компанія «Паритет».

Мотиви постанови та висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Стаття 1 Закону України "Про іпотеку" визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку", ст. 593 ЦК України).

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (ст. 599 ЦК України).

Закон України "Про іпотеку" є спеціальним законом щодо урегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 Закону України "Про іпотеку" містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України.

Отже, якщо основне зобов`язання залишилось невиконаним, будь-які забезпечувальні зобов`язання, що виникають з основного зобов`язання, не припиняють своєї дії, за винятком випадків передбачених умовами договору застави (іпотеки) чи в силу прямої вказівки закону.

Згідно із ч. 3 ст. 12 Закону правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина перша статті 216 ЦК України).

За нормами ч. 3 статті 13, статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

За положеннями статті 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Будь-яких обставин визнання правочину від 29 листопада 2018 року між ПАТ "Український Бізнес Банк" та ТОВ "ФК "Паритет" про відступлення права вимоги недійсним у визначеному законом порядку судом апеляційної інстанції установлено не було, як і не було встановлено обставин його недійсності в силу положень закону, відповідних доказів сторонами не надано, тому вчинення такого правочину породжує, змінює та припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Натомість, суд відхиляє доводи про наявність у скаржника ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 19.04.2017 права власності щодо нерухомого майна, яке було предметом іпотеки відповідно до договору 15.02.2008, оскільки такий договір є нікчемним в силу навденого положення ч. 4 статті 12 Закону України "Про іпотеку", і, як вказано вище, іпотека могла бути припиненою виключно з підстав, передбачених нормами статті 17 Закону України "Про іпотеку"; аналогічні закріплені у статті 593 ЦК України.

Законодавець у статті 4 Закону України "Про іпотеку" встановив обов`язок державної реєстрації обтяження нерухомого майна іпотекою відповідно до закону, що зумовлено необхідністю надання таким відомостям характеру публічності.

В силу частини 1 статті 4 цього Закону, державній реєстрації підлягають речові права, похідні від права власності, зокрема, іпотека (пункт 2 частини 1 цієї статті).

Отже, іпотека як забезпечувальне зобов`язання, похідне від основного зобов`язання, за загальним правилом, виникає з моменту проведення її державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та є дійсною до моменту припинення основного зобов`язання у встановленому законом порядку, зокрема, виконанням, проведеним належним чином, або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Так, суд апеляційної інстанції звертається до правових висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм частини третьої статті 12 Закону України "Про іпотеку" у подібних правовідносинах, що викладена в пунктах 7.18 - 7.20 постанови від 23.05.2018 у справі №910/73/17 (провадження № 12-67гс18):

« 7.18. Велика Палата Верховного Суду враховує, що державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

7.19. Отже, внесення нотаріусом до реєстру запису про припинення іпотеки є офіційним підтвердженням існування юридичного факту припинення іпотеки відповідно до підстав, передбачених положеннями чинного законодавства, але такий факт не створюється реєстраційною дією нотаріуса. Існування спірного запису в реєстрі про припинення іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права доводити обставини дійсності такої іпотеки в суді.

7.20. Відтак, за змістом з`ясованих судами обставин справи іпотека виникла щодо спірного майна, була зареєстрована належним чином, а належні та допустимі докази того, що ця іпотека була припинена за визначених законодавством підстав на час укладення Компанією договорів щодо спірного майна, відсутні».

У контексті доводів апеляційних скарг у цій справі про встановленння обставин протиправності та скасування рішення державного реєстратора про скасування запису про припинення іпотеки суд зазначає, що відповідні реєстраційні дії не позбавляють ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» права доводити обстаини дійсності первинної іпотеки, не спростовують висновків про відсутність належних та допустимих доказів того, що ця іпотека була припинена за визначених законодавством підстав.

З урахуванням наведених висновків, суд апеляційої інстанції відхиляє доводи скаржника ОСОБА_2 щодо припинення зобов`язання за кредитним договором від 15.08.2008 № 7/Ф, оскільки встановлених законом підстав для припинення іпотеки не доведено.

Суд відхиляє твердження боржника ОСОБА_2 про обставини виконання основного зобов`язання по кредиту належному іпотекодержателю - ТОВ «Велес-Д», оскільки встановлено, що судовим рішенням Київського апеляційного господарського суду від 14.16.2016 у справі №910/32311/15 договір факторингу від 08.12.2014 було визнано недійсним; недійсний правочин не створює юридичних наслідків, тому відсутні підстави для твердження про те, що ТОВ «Велес-Д» був належним іпотекодержателем.

Судом встановлено, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень підтверджується чинне обтяження вказаного об`єкту нерухомого майна іпотекою: номер запису про іпотеку 8669272, внесений на підставі Договору іпотеки від 15.02.2008 року реєстровий номер 2563 та Договору про відступлення прав вимоги від 29.11.2018 року, реєстрований номер 3336, іпотекодержателем за яким є Кредитор.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Апеляційна інстанція вважає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а інші доводи апеляційної скарги на наведені висновки не впливають, тому відхиляються.

Відповідно до частини першої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї; суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до норм статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема залишити судове рішення без зміни, а скаргу - без задоволення.

Враховуючи наведене, Північний апеляційний господарський суд встановив відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, тому оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись статтями 267, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та статтями 8, 34, 35, 39 Кодексу України з процедур банкрутства апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

3.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 у справі №910/5269/21 залишити без зміни.

4. Матеріали справи № 910/5269/21 повернути до Господарського суду м.Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді Б.В. Отрюх

С.В. Сотніков

Повний текст постанови складено 19.01.2022.