ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" січня 2022 р. Справа № 916/84/22

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 від 13.01.2022 за вх.№2-31/22 про забезпечення позову по справі №916/84/22 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ» (65016, Одеська обл., місто Одеса, Фонтанська дорога, будинок 71, офіс 217), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клименка Володимира Сергійовича (02160, м.Київ, пр-т Возз`єднання, 7-а, кім. 416), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ) ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ) про визнання недійсними рішень загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2022 за вх.№97/22 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клименка Володимира Сергійовича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними рішень загальних зборів.

Ухвалою суду від 14.01.2022 відкрито провадження у справі №916/84/22, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду на 14.02.2022р. об 11год.00хв.

Одночасно із позовом позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд: зупинити дію рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ" (ідентифікаційний код 38241581), прийнятих 20 грудня 2021 року, оформлених протоколом № 1-2021 позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ" () від 20 грудня 2021 року до закінчення розгляду справи по суті; заборонити будь-яким особам, що мають доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державним реєстраторам, органам Міністерства юстиції України, в тому числі Державному підприємству Національні інформаційні системи, а також нотаріусам, іншим особам, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-які реєстраційні дії що стосуються зміни директора та/бо зміни відомостей про директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ" (ідентифікаційний код 38241581) до закінчення розгляду справи по суті; заборонити будь-яким особам, що мають доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державним реєстраторам, органам Міністерства юстиції України, в тому числі Державному підприємству Національні інформаційні системи"', а також нотаріусам, іншим особам, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-які реєстраційні дії що стосуються зміни місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ" (ідентифікаційний код 38241581) до закінчення розгляду справи по суті; заборонити будь-яким особам, що мають доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державним реєстраторам, органам Міністерства юстиції України, в тому числі Державному підприємству Національні інформаційні системи, а також нотаріусам, іншим особам, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-які реєстраційні дії що стосуються осіб, які можуть вчиняти дії від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ" (ідентифікаційний код 38241581) (зокрема стосовно виконуючого обов`язків директора) до закінчення розгляду справи по суті.

В обґрунтування заявленого позивач послався на наступне. 31 грудня 2021 року за результатами ознайомлення з матеріалами справи № 910/21218/21 у Господарському суді м. Києва було виявлено протокол №1-2021 позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ" від 20 грудня 2021 року. Позивач вважає, що рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ", прийняті 20 грудня 2021 року, оформлені протоколом №1-2021 позачергових загальних зборів учасників ТОВ, були прийняті з порушенням норм чинного законодавства та Статуту ТОВ "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ": учасники Товариства не були повідомлені про проведення позачергових загальних зборів учасників Товариства 20 грудня 2021 року; збори проведені поза адміністративно-територіальною одиницею, де зареєстроване місцезнаходження Товариства; рішення загальних зборів приймались за відсутності учасників, які володіють 46% статутного капіталу Товариства, що могло мати істотний вплив на результати голосування та прийняті рішення. Також позивач вказує, що резолютивною частиною оскаржуваного рішення (пункти 2, 3, 4, 9) прийнято рішення, які стосуються представництва Товариства в судах та які тягнуть за собою внесення змін до відомостей про Товариство, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно: зміни відомостей про органи управління Товариства; зміни відомостей про директора Товариства; виключення запису про В.О. Директора Товариства ОСОБА_1 ; включення запису про особу, яка має право вчиняти дії від імені Товариства без довіреності. Позивач стверджує, що у другій половині 2020 року між учасниками Товариства виник корпоративний конфлікт, внаслідок чого ОСОБА_4 , який володіє 10% статутного капіталу Товариства та є його директором, протиправно відчужив все майно Товариства на нову компанію, яка була створена у квітні 2021 року та мала схожу назву ТОВ ДП Лотореї. В результаті цього на загальних зборах учасників Товариства, які відбулися 13 квітня 2021 року було прийнято рішення про відсторонення ОСОБА_4 від виконання обов`язків директора. З цього часу Товариство стало фактично неплатоспроможним оскільки втратило всі основні засоби та дохід. Для повернення майна (155 малих архітектурних форм) у власність Товариства виконуючим обов`язків директора Товариства було подано позовну заяву, яка наразі розглядається Печерським районним судом міста Києва за № 757/37713/21-ц та стосується визнання недійсними правочинів, укладених директором Товариства. Позивач вказує, що станом на 09 грудня 2022 року, користуючись наданими повноваженнями згідно оскаржуваного рішення, ОСОБА_4 вчинив наступне (незважаючи на відсутність державної реєстрації оскаржуваного рішення): подав заперечення у справі про банкрутство Товариства для протидії здійсненню розрахунків із кредиторами Товариства та визнання спірних правочинів недійсними у рамках процедури банкрутства (справа №916/3793/21); направив повідомлення про розірвання договорів про надання правової допомоги із адвокатами, які намагаються повернути майно у власність Товариства; ініціював судові справи №№910/21218/21 та 910/21650/21.

Позивач вважає, що, внаслідок прийняття оскаржуваного рішення, на сьогоднішній день вже вчиняються дії, які роблять відновлення порушених прав не просто неефективним чи ускладненим, а неможливим, оскільки: у разі відмови ОСОБА_4 від позову, користуючись повноваженнями згідно оскаржуваних рішень, суд зобов`язаний закрити провадження у справі і після відновлення порушених прав позивача аналогічний позов подати неможливо; у разі проведення державної реєстрації на підставі оскаржуваного рішення позивач буде вимушений додатково звертатись до суду із новою позовною заявою, яка стосуватиметься скасування реєстраційного запису в ЄДР; у разі проведення державної реєстрації на підставі оскаржуваного рішення та внесення відомостей до ЄДР, такі дані будуть достовірними для третіх осіб і ОСОБА_4 зможе діяти від імені Товариства. З огляду на зазначене, позивач вбачає фактичні ризики, що у разі відмови у забезпеченні позову до вирішення справи по суті відновлення порушених прав стане неефективним і просто неможливим.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За положеннями ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Якщо на момент постановлення ухвали про арешт судна позов по суті морської вимоги до особи, яка є відповідальною за морською вимогою, не поданий, в ухвалі про арешт судна суд зазначає строк, протягом якого особа, що подала заяву про арешт морського судна, зобов`язана подати такий позов та надати відповідне підтвердження суду (ч.ч.1, 2, 3, 5, 6 ст.140 ГПК України).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника по забезпеченню позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Також заходи забезпечення позову не є додатковим засобом відповідальності або стимулювання відповідача до виконання певних дій, а діють виключно як засіб забезпечення ефективного вирішення існуючого спору та реального виконання рішення суду.

Під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч.2, 5, 6, 7 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Вищевикладене відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 у справі №910/688/13.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, також має бути підтверджена відповідними доказами, які б підтверджували обставини, на які посилається заявник, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість того, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Право на ефективний засіб юридичного захисту встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Слід зазначити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії, було зазначено що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).

Так, позовні вимоги позивачем заявлено про: визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ" (ідентифікаційний код 38241581), прийнятих 20 грудня 2021 року, оформлених протоколом № 1-2021 позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ" (код ЄДРІІОУ 38241581).

Отже, оскаржуване рішення загальних зборів стосується прав на представництво ТОВ "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ" перед іншими особами, у тому числі права на внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно вказаного товариства.

Так, суд вбачає обґрунтованість заяви позивача в частині прохання: заборонити будь-яким особам, що мають доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державним реєстраторам, органам Міністерства юстиції України, в тому числі Державному підприємству Національні інформаційні системи, а також нотаріусам, іншим особам, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-які реєстраційні дії що стосуються зміни директора та/бо зміни відомостей про директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ" (ідентифікаційний код 38241581) до закінчення розгляду справи по суті; заборонити будь-яким особам, що мають доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державним реєстраторам, органам Міністерства юстиції України, в тому числі Державному підприємству Національні інформаційні системи, а також нотаріусам, іншим особам, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-які реєстраційні дії що стосуються осіб, які можуть вчиняти дії від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ" (ідентифікаційний код 38241581) (зокрема стосовно виконуючого обов`язків директора) до закінчення розгляду справи по суті.

Таким чином, з огляду на викладені обставини, наявні у справі докази вказують на те, що обрані позивачем засоби забезпечення позову в частині заборони будь-яким особам вчиняти певні дії є ефективними та покликаними на запобігання порушенню його права як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ", але в межах оскаржуваних рішень позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ" від 20 грудня 2021 року, оформлених протоколом №1-2021, що у випадку задоволення позову унеможливить виникнення необхідності подавати ще один позов про скасування реєстраційних дій. Отже, застосування заходів забезпечення позову у даному спорі запровадить законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод для виконання рішення суду в разі повного чи часткового задоволення позовних вимог.

Відтак, з огляду на наявні матеріали заяви та предмет позовних вимог, суд зазначає про наявність обґрунтованих припущень, що невжиття заходів, про які просить заявник, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (у разі прийняття судом рішення про задоволення/часткове задоволення позову позивача) або ефективний захист чи поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Окремо, слід зазначити, що у відповідності до ст.137 ГПК України зупинення дії рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ" (ідентифікаційний код 38241581), прийнятих 20 грудня 2021 року, оформлених протоколом № 1-2021 позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ" () від 20 грудня 2021 року до закінчення розгляду справи по суті не є заходом забезпечення позову.

При цьому не є обґрунтованою заява позивача про забезпечення позову в частині прохання про заборону будь-яким особам, що мають доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державним реєстраторам, органам Міністерства юстиції України, в тому числі Державному підприємству Національні інформаційні системи"', а також нотаріусам, іншим особам, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-які реєстраційні дії що стосуються зміни місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ" (ідентифікаційний код 38241581) до закінчення розгляду справи по суті.

Так, оспорюване рішення загальних зборів учасників ТОВ "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ" від 20 грудня 2021 не містить розгляду та вирішення питання щодо зміни місцезнаходження товариства, тому вказаний захід забезпечення лежить поза межами предмета спору.

На співмірність заходу забезпечення позову, про вжиття якого просить сторона, та предмету заявленого нею позову неодноразово звертає увагу у своїх постановах Верховний Суд: постанови від 26.02.2020 №921/629/19, від 11.08.2020 №911/3136/19, від 29.04.2020 №910/13230/18, від 01.12.2020 №916/1199/20.

Враховуючи викладене, підлягає судом частковому задоволенню заява ОСОБА_1 від 13.01.2022 за вх.№2-31/22 про забезпечення позову.

Так, вжиті судом заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Одночасно, суд вважає, що у даному випадку вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи унеможливлення виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу, мають суто процесуальний забезпечувальний характер та їх вчинення жодним чином не впливає на вирішення справи по суті.

Керуючись ст.136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити частково заяву ОСОБА_1 від 13.01.2022 за вх.№2-31/22 про забезпечення позову.

2. Заборонити будь-яким особам, що мають доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державним реєстраторам, органам Міністерства юстиції України, в тому числі Державному підприємству Національні інформаційні системи, а також нотаріусам, іншим особам, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-які реєстраційні дії що стосуються зміни директора та/бо зміни відомостей про директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ" (ідентифікаційний код 38241581) на підставі оскаржуваних рішень позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ" від 20 грудня 2021 року, оформлених протоколом №1-2021, до закінчення розгляду справи по суті.

2. Заборонити будь-яким особам, що мають доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державним реєстраторам, органам Міністерства юстиції України, в тому числі Державному підприємству Національні інформаційні системи, а також нотаріусам, іншим особам, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-які реєстраційні дії що стосуються осіб, які можуть вчиняти дії від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ" (ідентифікаційний код 38241581) (зокрема стосовно виконуючого обов`язків директора) на підставі оскаржуваних рішень позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ" від 20 грудня 2021 року, оформлених протоколом №1-2021, до закінчення розгляду справи по суті.

3. Відмовити в решті частині заяви ОСОБА_1 від 13.01.2022 за вх.№2-31/22 про забезпечення позову.

4. Стягувачем за даною ухвалою є: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ).

5. Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДП ДЕРЖАВНІ ЛОТЕРЕЇ» (65016, Одеська обл., місто Одеса, Фонтанська дорога, будинок 71, офіс 217, ).

6. У відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 17.01.2022р. та згідно ч.8 ст.140, ч.2 ст.254, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення. Згідно ч.8 ст.140 ГПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

7. Згідно ч.1 ст.144 ГПК України ухвала підлягає негайному виконанню.

8. Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання у строки, визначені ст.12 Закону України „Про виконавче провадження.

Суддя Малярчук Ірина Анатоліївна