ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року справа № 925/1645/21

м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., із секретарем судового засідання Дяченко Т.В., за участю представників сторін: позивача: Табаченко А.В. за довіреністю, відповідача: Слинько М.Г. за довіреністю, третьої особи-1: Самойлова Д.Є. за довіреністю; третьої особи-2: Слинько М.Г. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду в м. Черкаси справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Акант + К до Черкаської міської ради, за участю третьої особи-1 без самостійних вимог на стороні позивача - Управління державної казначейської служби у місті Черкасах Черкаської області та третьої особи-2 без самостійних вимог на стороні відповідача - Департаменту архітектури та містобудування Черкаської області, про стягнення 153 755,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) Фірма Акант+К, посилаючись на положення ч.2 ст. 625 ЦК України звернувся до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою про стягнення з відповідача Черкаської міської ради 153755, 45 грн. за користування чужими коштами, з яких: 60 235,63 грн. 3% річних та 93 519,82 грн. інфляційні втрати за період з 05.12.2018 по 17.11.2020.

Позивач обґрунтував заявлені вимоги тим, що оскільки відповідачем за період з 05.12.2018 по 17.11.2020 безпідставно не виконувався наказ про примусове виконання рішення у справі № 925/826/17 щодо стягнення 1 027 690,36 грн. та 15 415,25 грн. витрат по сплаті судового збору, то через несвоєчасне повернення відповідачем грошових коштів позивач вважає за необхідне застосувати приписи ч.2 ст.625 ЦК України за вказаний період і стягнути відповідні нарахування.

Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

28.12.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечував проти заявлених вимог вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними.

Відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю з тих підстав, що Черкаська міська рада - є органом місцевого самоврядування і виконання рішення суду можливо було лише шляхом безспірного списання коштів органами Казначейства.

Відповідач зауважив, що тривалий час виконання рішення суду було унеможливлене у зв`язку з тим, що органи державної казначейської служби, посилаючись на відсутність рахунків Черкаської міської ради, відмовляли у прийнятті наказу Господарського судову до виконання.

Відповідач зазначив, що у подальшому позивач у грудні 2019 року звернувся з позовом до Черкаського окружного адміністративного суду з метою визнання дій Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах протиправними та зобов`язання прийняти до виконання наказ Господарського суду №925/826/17. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.02.2020 у справі №925/826/17 було зобов`язано управління Державної казначейської служби України у м. Черкаси Черкаської області прийняти до виконання наказ про примусове виконання рішення від 15.09.2017 у справі №925/826/17 на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 30.08.2017, яке набрало законної сили 15.09.2017, після його надання ТОВ «Акант+К».

Відповідач зазначив, що через те, що Черкаська міська рада як боржник позбавлена права звернутися до суду з метою змінити спосіб виконання рішення суду, невірно встановлений позивачем у справі №925/826/17, Управління Державної казначейської служби України у м, Черкасах (далі - Управління), лише 14.09.2020, після набрання чинності рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.02.2020 у справі №580/3845/19, звернулося до Господарського суду Черкаської області із заявою № 04-10-08/1636 про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 30.08.2017 у справі № 925/826/17 за наказом від 15.09.2017. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28.09.2020 у справі №925/826/17 судом було змінено встановлений рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.08.2017 у справі №925/826/17 і вказані у виданому на виконання цього рішення наказі від 15.09.2017 порядок і спосіб його виконання змінивши в резолютивній частині цього рішення і в наказі слова: «стягнути з Черкаської міської ради 1 027 690,36 грн.» на «стягнути 924 921.32 грн. з місцевого бюджету м. Черкаси та 102 769,04 грн. з Державного бюджету України»; «стягнути 15 415,25 грн. витрат по сплаті судового збору з Черкаської міської ради» на «стягнути з Черкаської міської ради 15 415,25 грн. витрат по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради». Вказана ухвала набрала законної сили та не оскаржувалась.

Враховуючи вище викладене, відповідач вважає, що прострочення виникло не в результаті дій Черкаської міської ради, оскільки Черкаська міська рада здійснила усі можливі заходи щодо виконання рішення суду та наказів у справі №925/826/17, у той час як затримка у виконанні виникла виключно з вини стягувача та третьої особи - Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах, яка полягала у не проведенні списання коштів.

Також, відповідач зауважив, що позивачем здійснено невірний розрахунок заборгованості щодо відповідача, оскільки при здійсненні такого розрахунку слід було виходити виключно з суми коштів які були отримані місцевим бюджетом, а саме: 924 921,32 грн., а не з усієї суми коштів.

04.01.2022 від третьої особи-1 (Управління державної казначейської служби у місті Черкасах Черкаської області) до суду надійшло письмове пояснення, в якому третя особа просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі вважаючи вимоги позивача необґрунтованими.

20.01.2022 в судовому засіданні судом оголошувалась перерва до 09:30 год. 21 січня 2022 р.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити повністю з підстав, викладених у позові.

Представники відповідача та третіх осіб заперечували проти заявлених вимог вважаючи їх безпідставними.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2014 у справі № 5026/1883/2012 договір купівлі - продажу земельної ділянки від 03.09.2008, укладений між Черкаською міською радою та ТОВ «Фірма Акант+К», був визнаний недійсним, а тому відповідно до положень ст. 216 Цивільного кодексу України, сплативши вартість земельної ділянки відповідно до умов договору купівлі - продажу земельної ділянки, позивач - ТОВ «Фірма Акант+К» мав право на повернення сплаченої грошової суми.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.08.2017 у справі №925/826/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2017, частково задоволено позовні вимоги ТОВ «Фірма «Акант+К» до Черкаської міської ради про стягнення з Черкаської міської ради 1 027 690,36 грн. (кошти сплачені за визнаним недійсним договором купівлі-продажу земельної ділянки) і 15 415,25 грн. витрат на сплату судового збору.

16.02.2018 позивач листом №22/02-18 від 07.02.2018 звернувся до відповідача про добровільну сплату коштів, що підлягали до стягнення.

Листами №2694-01-20 від 23.02.2018 та від 29.03.2018 відповідач повідомив позивача про процедуру виконання рішень суду, боржниками у яких є орган місцевого самоврядування.

Судом з`ясовано, що тривалий час виконання рішення суду було унеможливлене, у зв`язку з тим, що органи державної казначейської служби, посилаючись на відсутність рахунків Черкаської міської ради, відмовляли у прийнятті наказу суду до виконання.

Позивач у грудні 2019 року звернувся з позовом до Черкаського окружного адміністративного суду з метою визнання дій Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах протиправними та зобов`язання прийняти до виконання наказ Господарського суду №925/826/17.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.02.2020 у справі №925/826/17 було зобов`язано управління Державної казначейської служби України у м. Черкаси Черкаської області прийняти до виконання наказ про примусове виконання рішення від 15.09.2017 у справі №925/826/17 на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 30.08.2017 року, яке набрало законної сили 15.09.2017, після його надання товариством з обмеженою відповідальністю «Акант+К».

14.09.2020 Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах, після набрання чинності рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.02.2020 у справі №580/3845/19, звернулося до Господарського суду Черкаської області із заявою № 04-10-08/1636 про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 30.08.2017 у справі № 925/826/17 за наказом від 15.09.2017.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28.09.2020 у справі №925/826/17 судом було:

- змінено встановлений рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.08.2017 у справі №925/826/17 і вказані у виданому на виконання цього рішення наказі від 15.09.2017 порядок і спосіб його виконання змінивши в резолютивній частині цього рішення і в наказі слова:

- «стягнути з Черкаської міської ради 1 027 690,36 грн.» на «стягнути 924 921.32 грн. з місцевого бюджету м. Черкаси та 102 769,04 грн. з Державного бюджету України»;

- «стягнути 15 415,25 грн. витрат по сплаті судового збору з Черкаської міської ради» на «стягнути з Черкаської міської ради 15 415,25 грн. витрат по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради».

За приписами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив. якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

У відповідності до ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Отже, лише після постановленої судом 28.09.2020 ухвали виникла можливість виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 30.08.2017 у справі №925/826/17.

Аналізуючи вище зазначене, суд погоджується із доводами відповідача про те, що в діях відповідача відсутнє прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки затримка у виконанні виникла не з його вини.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте, судом встановлено, що 11 червня 2019 товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма АКАНТ+К" як первісний кредитор і товариство з обмеженою відповідальністю "АКАНТ+К" як новий кредитор уклали між собою договір №3 про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги до боржника Черкаської міської ради на присуджені за рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.08.2017 у справі №925/826/17 до стягнення 1 027 690,36 грн. боргу та 15415 грн. 25 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до статей 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять н предмет доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому, саме позивач повинен довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та які підтверджують факт порушення/невизнання його права відповідачем.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.07.2019 замінено у наказі Господарського суду Черкаської області від 15.09.2017 у справі №925/826/17 стягувача - товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Акант+К" () на товариство з обмеженою відповідальністю "Акант+К" () щодо стягнення з боржника - Черкаської міської ради 1027 90,36 грн. боргу та 15415 грн. 25 коп. витрат по сплаті судового збору.

Таким чином, стягувачем у справі №925/826/17 по наказу Господарського суду Черкаської області від 15.09.2017 станом на час розгляду даної справи є ТОВ "Акант+К" (), а не ТОВ "Фірма Акант+К" ().

Заявлені позивачем до стягнення з відповідача 60 235,63 грн. 3% річних та 93 519,82 грн. інфляційних втрат за період з 05.12.2018 по 17.11.2020 відповідно до приписів ст. 625 ЦК України є складовою частиною боргу за неналежне виконання грошового зобов`язання.

Відтак, оскільки первісний кредитор - ТОВ "Фірма Акант+К" (позивач) на підставі договору відступив право вимоги боргу іншій особі, то він втратив право вимагати стягнення інфляційних та річних, нарахованих на цей борг.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про недоведеність позивачем заявлених ним вимог.

За таких обставин позовні вимоги є безпідставними, і у позові необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст.ст.233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 26.01.2022.

Суддя К.І. Довгань