ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення заяви без руху
27.01.2022 Справа № 905/215/22
Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М. розглянувши
боржника ОСОБА_1
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність
Без повідомлення (виклику) учасників справи
На розгляд Господарського суду Донецької області передана заява боржника б/н від 24.01.2022 (вх. №1415/21 від 25.01.2022) ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Дослідивши матеріали заяви б/н від 24.01.2022 (вх. №1415/21 від 25.01.2022) ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху.
Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Частиною 3 статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.
Згідно з ст.113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність встановлені ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.
Так, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в обов`язковому порядку додаються докази здійснення авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень (ч.3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства).
Відповідно до ч.2 абз. 3 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» № 1928-IX від 02.12.2021 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2021 по 30.06.2021 встановлений на рівні 2481,00 грн.
Отже, авансування винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб за три місяці виконання повноважень становить 37 215,00 грн .
Заявником до заяви в якості доказів на підтвердження здійснення ним авансування винагороди керуючому реструктуризацією надано копію квитанції №46МР-35ВЕ-71ЕА-66Е6 від 25.12.2021 на суму 1 800,00 грн.
Разом з тим, у своїй заяві із посиланням на постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20 заявник зазначив, що 11.11.2021 уклав договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого з Білявським Віталієм Віталійовичем (свідоцтво №1875 від 21.12.2018). Також заявником подано заяву б/н від 24.01.2022 (вх.№1766/22), в якій останній просить суд затвердити кандидатуру ОСОБА_2 та призначити керуючим реструктуризацією.
В матеріалах справи міститься копія договору б/н від 11.11.2021 про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого, на договорі містяться підписи арбітражного керуючого Білявського Віталія Віталійовича та ОСОБА_1 .
Слід зазначити, що п. 3.1 та п. 3.3 договору б/н від 11.11.2021 про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме в договорі зазначено, що оплата послуг керуючого реструктуризацією за весь строк виконання повноважень становить 17 842,50 грн та боржник перераховує оплату рівними частинами протягом 10 місяців у сумі 1784,25 грн щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність, що всупереч приписам ч.2 абз. 3 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства.
Окрім того, суд зазначає, що ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства зокрема, встановлено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.
Отже, обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом України з процедур банкрутства і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою частиною 3 статті 116 зазначеного Кодексу. При цьому, а ні Кодекс України з процедур банкрутства, а ні інші діючі норми законодавства, не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають і умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №910/2629/20, від 23.11.2020 у справі №922/1734/20.
Також, судом відмічається, що законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України.
Судом приймаються до уваги висновки Верховного суду у постанові від 19.11.2020 у справі №910/726/20, на які посилається заявник та враховуються можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Разом з тим, суд розглянувши подані заявником документи, на підтвердження правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, а також враховуючи всю сукупність поданих заявником доказів, не вбачає підстав для прийняття рішення про задоволення заяви боржника.
Отже, зважаючи на те, що заявником не надано суду відповідних доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, суд дійшов висновку про недотримання заявником положень пункту 12 частини 3 статті 116 Кодексу.
Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках.
Згідно з частинами 1, 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Однак, до заяви не додано відомостей про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках. В наданих до матеріалів заяви деклараціях про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2019-2021 роки графи у розділі VI "грошові активи" Б "вклади у банках, головкові кошти та інші активи, що перебувають у власності членів сім`ї боржника" заповнені заявником некоректно, не відповідно до запитуваної інформації у відповідних графах.
За таких обставин, подані декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2019-2021 роки не приймаються судом як доказ на підтвердження інформації про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках.
Відповідно до ч.3 п.7 ст. 116 Кодексу з процедур банкрутства копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати.
У тексті заяви заявник зазначає, що ним не вбачається можливим надати копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати у зв`язку з їх відсутністю.
Суд не приймає такі пояснення в якості обґрунтованості невиконання вимог п.7 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки заявник не позбавлений можливості звернутись до відповідних установ з відповідними запитами про надіслання такої інформації на поштову чи електронну адресу та виконати вимоги Закону.
Доказів наявності обставин які б впливали на неможливість отримання таких відомостей судом не встановлено і заявником не вказано.
Пунктом 14 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених ст. 115 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» № 1928-IX від 02.12.2021 установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 6500,00 грн.
Таким чином, розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) повинен становити не менше 195000,00 грн.
Так, у своїй заяві ОСОБА_1 вказує на те, що станом на теперішній час розмір заборгованості боржника перед кредиторами приблизно становить 342 912,69 грн., при цьому розміру простроченої заборгованості із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті боржником, не вказано.
До заяви додано список кредиторів, до якого включено 22 кредитори: ТОВ ФК "Форза", ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", ТОВ "Маніфою", ТОВ "ФК "Інвеструм", ТОВ "ФК "Є Гроші Ком", ТОВ ФК "Інвест Фінанс", ТОВ "Мілоан", ТОВ "Укр Кредит Фінанс", ТОВ "Кошельок", ТОВ "Інфінанс", ТОВ "Глобал Кредит", ТОВ "Гоуфінгоу", ТОВ "Фінфорс", ТОВ "КУ "Європейська кредитна група", ТОВ "Авентус Україна", ТОВ "Біопозика", ТОВ "Манівео швидка фінансова допопмога", ТОВ "Інстафінанс", АТ "Універсал Банк", ТОВ "Лінеура Україна", ТОВ "Містер Кеш", ТОВ "СС ЛОУН"; зазначено суму поточної заборгованості перед кожним кредитором окремо та загальну суму заборгованості боржника перед кредиторами в розмірі 342 912,69 грн.
Вказаний список кредиторів не містить розрахунку та розмежування простроченої та поточної заборгованості окремо за основним зобов`язанням, за пенею, штрафами, інфляційними нарахуваннями.
Водночас, у наданому списку зазначено, що перед кредиторами АТ "Універсал Банк", ТОВ "Містер Кеш" та ТОВ "СС ЛОУН" поточна заборгованість складає 0грн. Письмові пояснення, щодо включення АТ "Універсал Банк", ТОВ "Містер Кеш" та ТОВ "СС ЛОУН" до списку кредиторів боржника, у заяві не наведені.
Отже, боржнику належить визначити розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредиторами з урахуванням вимог частини 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.
Крім того, суд зазначає, що заявником не додано доказів на підтвердження підстав виникнення грошових зобов`язань перед наступними кредиторами, зокрема, але не виключно, не додано копій договорів, заявок, виписки з рахунку: ТОВ "ФК "Є Гроші Ком", ТОВ "Кошельок", ТОВ "Інфінанс", ТОВ "Фінфорс", ТОВ "Авентус Україна", ТОВ "Манівео швидка фінансова допопмога", ТОВ "Інстафінанс", АТ "Універсал Банк", ТОВ "Лінеура Україна".
У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявник стверджує, що у нього відсутня частина кредитних договорів.
Вказане не може бути прийняте судом як належний доказ надання конкретизованого переліку кредиторів, оскільки відсутність доказів наявності первісної документації, на підставі якої виникла заборгованість та суми такої заборгованості позбавляє можливості суду надати оцінку щодо права боржника звернутись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку частини 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.
Щодо твердження про те, що розмір заборгованості підтверджує витяг Українського бюро кредитних історій, суд зазначає, що вказаний витяг не може бути допустимим доказом наявності грошових вимог в силу статті 77 Господарського процесуального кодексу України, так як обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, суд враховує й загальновживаний підхід до відповідності інформації, наявної у конкретному документі, відомостям, на підставі яких він складений, а саме шляхом його підписання відповідальною посадовою особою, а отже, роздруківка з сайту Українського бюро кредитних історій, яка надана заявником в підтвердження наявності договірних зобов`язань, не підписана а ні письмово, а ні електронним цифровим підписом відповідною посадовою особою Кредитного бюро, а тому не може сприйматися належним доказом наявності кредитних договорів, на підставі яких виникла заборгованість у сумі 342 912,69 грн.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі якщо боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.
Проте, заявником також не надано суду доказів, які підтверджують обставини, визначені у пункті 2 частини 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до ч. 5 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів заробітної плати.
Форма Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, затверджена Наказом Міністерства Юстиції України №2627/5 від 21.08.2019 (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 3186/5 від 15.09.2020 №4201/5 від 23.11.2021).
За приписами Наказу Міністерства Юстиції України №2627/5 від 21.08.2019 (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 3186/5 від 15.09.2020 №4201/5 від 23.11.2021) вбачається, що боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри). Якщо член сім`ї не надав боржнику інформацію і така інформація не може бути отримана ним з офіційних джерел, у відповідному рядку декларації зазначається «Член сім`ї не надав інформацію».У разі відсутності майна та/або коштів у боржника або членів його сім`ї у відповідному рядку декларації проставляється прочерк «-». У декларації зазначається вартість майна боржника та членів його сім`ї на дату набуття права власності або за останньою грошовою оцінкою. Якщо вартість майна не відома боржнику або членам його сім`ї і її не може бути визначено на підставі правовстановлювальних документів, під час заповнення відповідного рядка декларації зазначається «Не відомо». Вартість майна, активів, доходи та витрати зазначаються у грошовій одиниці України. Доходи, отримані у вигляді валютних цінностей або інших активів, вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях, у декларації зазначаються у тій валюті, у якій їх було отримано.
Дослідивши додатки до заяви ОСОБА_1 , а саме декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2019, 2020, 2021 роки, суд дійшов висновку, що інформація яка міститься у відповідних графах не відповідає запитуваній інформації у відповідних графах, тому не приймається судом як належний та допустимий доказ виконання вимог ч. 5 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.
Підсумовуючи викладене, ОСОБА_1 при зверненні до суду не дотримано вимог, встановлених статті 116 Кодексу Кодексу України з процедур банкрутства.
Враховуючи те, що заявником подано відповідну заяву без дотримання вимог ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, наявні підстави для залишення заяви без руху.
Відповідно до ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.
За таких обставин, заявнику необхідно усунути недоліки заяви, а саме надати до суду: письмово викладені відомості про розмір прострочених та поточних зобов`язань боржника перед кредиторами, окремо зазначивши розмір неустойки (штрафу, пені), інфляційні нарахування, які підлягають сплаті; належні та допустимі докази авансування винагороди керуючому у повному обсязі; письмові пояснення щодо включення до списку кредиторів АТ "Універсал Банк", ТОВ "Містер Кеш" та ТОВ "СС ЛОУН", поточна заборгованість перед якими складає 0 грн; належні та допустимі докази на підтвердження підстав виникнення грошових зобов`язань перед кредиторами ТОВ "ФК "Є Гроші Ком", ТОВ "Кошельок", ТОВ "Інфінанс", ТОВ "Фінфорс", ТОВ "Авентус Україна", ТОВ "Манівео швидка фінансова допопмога", ТОВ "Інстафінанс", АТ "Універсал Банк" та ТОВ "Лінеура Україна"; належним чином заповнені декларації відповідно до Наказу Міністерства Юстиції України №2627/5 від 21.08.2019 (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 3186/5 від 15.09.2020№ 4201/5 від 23.11.2021) про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2019, 2020, 2021 роки; належні докази на підтвердження обставин, визначених у пункті 2 частини 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.
Керуючись статтями 2, 9, 30, 37, 113, 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 12, 81, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
1. Заяву б/н від 24.01.2022 (вх. №1415/21 від 25.01.2022) ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишити без руху.
2. ОСОБА_1 усунути встановлені при поданні заяви недоліки протягом п`яти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.
3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що при невиконанні вимог даної ухвали, заява вважається неподаною та повертається заявнику відповідно до п.п. 4, 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.
4. Ухвала набрала чинності з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.М. Огороднік