ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" січня 2022 р. м. Київ Справа № 911/28/22

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВД Текс» (61019, Харківська обл., м. Харків, пр-т Дзюби, буд. 3/2, код 41819405) про видачу судового наказу за вимогою про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сьомий цех» (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Семена Палія, буд. 15, кв. 39, код 42642300) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості у сумі 45000,00 грн. з повернення суми передплати за договором № К11-12/20 про виконання робіт від 11.12.2020 р. та штрафу у сумі 45000,00 грн. за угодою від 30.03.2021 р. про розірвання договору № К11-12/20 про виконання робіт від 11.12.2020 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВД Текс» звернулось до господарського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сьомий цех» та ОСОБА_1 заборгованості у сумі 45000,00 грн. з повернення суми передплати за договором № К11-12/20 про виконання робіт від 11.12.2020 р. та штрафу у сумі 45000,00 грн. за угодою від 30.03.2021 р. про розірвання договору № К11-12/20 про виконання робіт від 11.12.2020 р.

Порядок та форма звернення до суду з заявою про видачу судового наказу до господарського суду визначені Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, розділом II «Наказне провадження».

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

З поданої заяви вбачається, що вимоги ТОВ «ВД Текс» про солідарне стягнення заборгованості у сумі 45000,00 грн. з повернення суми передплати за договором № К11-12/20 про виконання робіт від 11.12.2020 р. та штрафу у сумі 45000,00 грн. за угодою від 30.03.2021 р. про розірвання договору № К11-12/20 про виконання робіт від 11.12.2020 р. заявлені, зокрема, до ОСОБА_1 , як поручителя за угодою від 30.03.2021 р. про розірвання договору № К11-12/20 про виконання робіт від 11.12.2020 р.

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Разом з тим, ч. 2 ст. 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Проте, звертаючись з заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника, зокрема, фізичну особу заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно по відношенню до суб`єктів господарювання, яким як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, ОСОБА_1 не є.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, в тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто, в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З вищевикладеного вбачається, що наказне провадження передбачає можливість стягнення неоспорюваної заборгованості, за заявою особи, якій належить право вимоги про стягнення неоспорюваної грошової заборгованості за письмовими договорами, яка не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заявник просить солідарно стягнути з боржників заборгованість у сумі 45000,00 грн. з повернення суми передплати за договором № К11-12/20 про виконання робіт від 11.12.2020 р. та штраф у сумі 45000,00 грн. за угодою від 30.03.2021 р. про розірвання договору № К11-12/20 про виконання робіт від 11.12.2020 р.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Таким чином, штраф не є заборгованістю за договором, а являється штрафною санкцією, вимога про сплату штрафу за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, відтак, вимога про стягнення 45000,00 грн. штрафу не підлягає розгляду в порядку наказного провадження навіть у разі якщо сторонами є суб`єкти господарювання.

За таких обставин, заявлені в порядку наказного провадження вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВД Текс» про солідарне стягнення з ТОВ «Сьомий цех» та ОСОБА_1 заборгованості у сумі 45000,00 грн. з повернення суми передплати за договором № К11-12/20 про виконання робіт від 11.12.2020 р. та штрафу у сумі 45000,00 грн. за угодою від 30.03.2021 р. про розірвання договору № К11-12/20 про виконання робіт від 11.12.2020 р., не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 153 ГПК України).

Керуючись ст. 148, ст. 150, п. 3 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ВД Текс» у видачі судового наказу за вимогою про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сьомий цех» та ОСОБА_1 заборгованості у сумі 45000,00 грн. з повернення суми передплати за договором № К11-12/20 про виконання робіт від 11.12.2020 р. та штрафу у сумі 45000,00 грн. за угодою від 30.03.2021 р. про розірвання договору № К11-12/20 про виконання робіт від 11.12.2020 р.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.О. Рябцева