ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" січня 2022 р. Справа №918/712/21

Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,

розглянувши заяву фізичної особи - підприємця Друзя Вадима Васильовича про забезпечення позову у справі

за позовом фізичної особи - підприємця Друзя Вадима Васильовича

до фізичної особи - підприємця Сопіжка Ігоря Володимировича

про встановлення земельного сервітуту

Без повідомлення (виклику) представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Друзь Вадим Васильович звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до фізичної особи - підприємця Сопіжка Ігоря Володимировича про встановлення земельного сервітуту на право проходу та проїзду по наявному шляху по земельній ділянці.

В якості правових підстав позову позивач вказує ст. ст. 401, 402, 403 Цивільного кодексу України, ст. ст. 98, 99, 100 Земельного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20.08.2021 року (суддя О. Андрійчук) прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.11.2021 року справу № 918/712/21 прийнято до провадження суддею Романюком Р.В. та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13.01.2022 року призначено у справі № 918/712/21 судову земельно-технічну експертизу, проведення судової земельно-технічної експертизи доручено Рівненському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі № 918/712/21 до завершення експертного дослідження та повернення матеріалів справи до Господарського суду Рівненської області.

19.01.2022 року до суду від фізичної особи - підприємця Друзя Вадима Васильовича надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу вчиняти певні дії проводити будь які будівельні роботи, які можуть знищити єдиний наявний шлях до нерухомого майна позивача, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:037:0052, яка належить на праві власності Сопіжку Ігорю Володимировичу до ухвалення остаточного рішення по справі № 918/712/21.

В обґрунтування заяви ФОП Друзь В.В. посилається на те, що згідно із витягом з Державного реєстру речових прав № 5202609 від 21.06.2013 р. Друзь В.В. є власником нерухомого майна (будівлі розчинного вузла) загальною площею 199,8 м2. Поруч із земельною ділянкою, на якій знаходиться зазначене майно, розташована земельна ділянка відповідача, кадастровий номер :01:037:0052. З урахуванням місця розташування обох земельних ділянок, доступ до нерухомого майна позивача з дороги загального користування можливий виключно через земельну ділянку відповідача по наявному шляху. Проте, відповідач створює перешкоди у проході та проїзді позивача через земельну ділянку відповідача. Позивач зазначає, що з матеріалів, доданих до відзиву та до клопотання про проведення експертизи, позивачу стало відомо, що вже після відкриття провадження відповідач поновив містобудівні умови і обмеження (23.12.2021) та розпочинає деякі будівельні роботи саме на наявному шляху, з метою ненадання права сервітуту. Позивач вважає, що наявність забудови на наявному шляху унеможливить в майбутньому виконання рішення суду про встановлення сервітуту для проїзду до майна, яке належить позивачу та призведе до інших судових спорів щодо знесення такого будівництва. За твердженням позивача, у останнього є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заборони відповідачу вчиняти певні дії проводити будь які будівельні роботи на частині ділянки, яка є наявним шляхом до нерухомого майна позивача призведе до істотного ускладнення або неможливості виконати рішення суду про встановлення земельного сервітуту.

Відповідно до ст. 230 ГПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується. Провадження у справі продовжується із стадії, на якій його було зупинено.

З огляду на зазначене, враховуючи подану фізичною особою - підприємцем Друзем Вадимом Васильовичем заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про поновлення провадження у справі та розгляд заяви без повідомлення (виклику) сторін.

Розглянувши подану фізичною особою - підприємцем Друзем Вадимом Васильовичем заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Питання забезпечення позову, підстав його застосування та заходів врегульовано приписами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Аналогічну правову позицію висвітлено у п. 1, п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову".

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 р. у справі № 753/22860/17.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.09.2020 р. у справі № 921/40/20.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову.

За змістом ст.ст. 73, 74, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Заявником не обґрунтовано та не підтверджено наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходу забезпечення позову, а саме: вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду.

Здійснивши оцінку доводів заявника, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви, оскільки необхідність у застосуванні судом визначеного заявником заходу не обґрунтована і документально не підтверджена, так як не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального підтвердження наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За таких обставин, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості, співмірності та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів учасників судового процесу, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Згідно положень ч. 1 та ч. 6 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228, п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи. Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

За таких обставин, оскільки ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13.01.2022 року у справі № 918/712/21 призначено судову земельно-технічну експертизу, враховуючи розгляд заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про зупинення провадження у вказаній справі на час проведення судової земельно-технічної експертизи та направлення матеріалів справи № 918/712/21 до Рівненського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення експертних досліджень.

Керуючись ст.ст. 136 - 140, 230, 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Поновити провадження у справі № 918/712/21 для розгляду заяви фізичної особи - підприємця Друзя Вадима Васильовича про забезпечення позову.

2. У задоволенні заяви фізичної особи - підприємця Друзя Вадима Васильовича про забезпечення позову - відмовити.

3. Провадження у справі № 918/712/21 зупинити до завершення експертного дослідження та повернення матеріалів справи до Господарського суду Рівненської області.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 254 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Р.В. Романюк