ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" січня 2022 р. Справа № 911/220/22

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., розглянувши матеріали

за заявою боржника ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

встановив:

До господарського суду Київської області звернулася ОСОБА_1 із заявою б/н від 11.01.2022 (вх. № 218/22 від 19.01.2022) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку, передбаченому Книгою 4 Кодексу України з процедур банкрутства.

Дослідивши матеріали вищевказаної заяви, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство.

При цьому, відповідно до ч. 13 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України та ст. 8 Кодексу України з процедур банкрутства справи про банкрутство розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Частиною 3 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визнається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Звертаючись із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до господарського суду Київської області, ОСОБА_1 вказує, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

На підтвердження цих обставин, боржником надано копію паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області 31.10.1996, з відміткою про реєстрацію місця проживання: АДРЕСА_3 , а також договір оренди квартири (житлового приміщення) від 01.07.2021 про фактичне місце проживання боржника за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до п. 4.1 вказаного договору строк оренди приміщення складає 12 місяців з моменту прийняття приміщення за актом прийому-передачі, якого до матеріалів заяви б/н від 11.01.2022 (вх. № 218/22 від 19.01.2022) не додано.

Статтею 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» визначено, що:

- декларування місця проживання особи це повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади;

- реєстрація місця проживання (перебування) особи це внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою: 1) створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом; 2) ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою; 3) використання знеособлених даних реєстрів територіальних громад для обґрунтованого розроблення органами державної влади та органами місцевого самоврядування програм економічного і соціального розвитку адміністративно-територіальних одиниць, визначення правомочності зборів жителів територіальної громади, для статистичних, наукових та інших потреб у визначених законом та актами Кабінету Міністрів України випадках.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Статтею 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» передбачено, що громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до набрання чинності цим Законом, не підлягає повторній реєстрації (декларуванню). Для підтвердження інформації про місце проживання (перебування), зареєстроване до набрання чинності цим Законом, особа може подавати відомості про місце проживання, що були внесені до: 1) паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки; 2) паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон у формі е-паспорта або е-паспорта для виїзду за кордон; 3) витягу з реєстру територіальної громади. З дня запровадження доступу до відомчої інформаційної системи, але не пізніше 1 березня 2022 року, інформація про місце проживання (перебування) особи підтверджується також із зазначеної відомчої інформаційної системи.

Пунктом 7 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінетів Міністрів України № 207 від 02.03.2016, визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Враховуючи вищевикладені положення законодавства та надані боржником документи, суд дійшов висновку, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, дана справа підлягає розгляду за територіальною підсудністю господарським судом Луганської області.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Кодексу України з процедур банкрутства якщо справа не підсудна такому господарському суду, матеріали справи передаються господарським судом за встановленою підсудністю в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на вищевикладене, подана ОСОБА_1 заява б/н від 11.01.2022 (вх. № 218/22 від 19.01.2022) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність разом з доданими до неї матеріалами підлягає передачі за встановленою підсудністю до господарського суду Луганської області.

Керуючись статтями 20, 27, 30-31, 234 Господарського процесуального кодексу України та статтями 2, 8 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 б/н від 11.01.2022 (вх. № 218/22 від 19.01.2022) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність разом з доданими до неї матеріалами передати за встановленою підсудністю до господарського суду Луганської області.

2. Копію даної ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 21.01.2022.

Суддя Т.В. Лутак