РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4099/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченко В.І.

за участю секретаря судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши клопотання Приватного акціонерного товариства "ФЕД" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі

за позовом Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" (м. Київ)
до Приватного акціонерного товариства "ФЕД" (м. Харків)
про визнання недійсними договорів,
за участю представників:

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Державна акціонерна холдингова компанія "Артем" (позивач) надала Господарському суду Харківської області позовну заяву до Приватного акціонерного товариства "ФЕД" (відповідач), в якій просить:

1) визнати недійсним договір №139ф/15-3 від 11.02.2016 з додатковими угодами: №1 від 01.07.2016, №2 від 03.08.2016, №3 від 12.08.2016, №4 від 25.08.2016, №5 від 07.10.2016, №6 від 19.12.2016, №7 від 02.02.2017, №8 від 14.02.2017, №9 від 25.01.2018, №10 від 16.02.2018, №11 від 20.12.2018, №12 від 23.12.2019, №13 від 10.12.2020, укладений між Державною акціонерною холдинговою компанією "Артем" (ідентифікаційний код 14307699, адреса місцезнаходження: вул. Юрія Іллєнка (колишня Мельникова), 2/10, м. Київ, 04050) та Приватним акціонерним товариством "ФЕД" (ідентифікаційний код: 14315552, адреса місцезнаходження: вул. Сумська, 132, м. Харків, Харківська область, 61023);

2) визнати недійсним договір №42ф/17 від 03.02.2017 з додатковими угодами: №1 від 25.01.2018, №2 від 16.02.2018, №3 від 20.12.2018, №4 від 23.12.2019, № 5 від 10.12.2020, укладений між Державною акціонерною холдинговою компанією "Артем" (ідентифікаційний код 14307699, адреса місцезнаходження: вул. Юрія Іллєнка (колишня Мельникова), 2/10, м. Київ, 04050) та Приватним акціонерним товариством "ФЕД" (ідентифікаційний код: 14315552, адреса місцезнаходження: вул. Сумська, 132, м. Харків, Харківська область, 61023).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

23.11.2021 ухвалою Господарського суду Харківської області учасників справи повідомлено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 06.12.2021 о 14:30 год.

06.12.2021 у судовому засіданні була оголошена перерва до 08.12.2021 о 14:00 год та у судовому засіданні 08.12.2021 оголошена перерва до 22.12.2021 о 12:00 год.

Представник відповідача у судовому засіданні від 22.12.2021 до прийняття рішення у цій справі та до закінчення судових дебатів, заявив про намір подати заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу протягом 5 днів після ухвалення рішення суду та докази, понесені на правничу допомогу.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.12.2021 в позові відмовлено повністю.

28.12.2021 відповідач надав клопотання, в якому, зокрема, просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" на користь Приватного акціонерного товариства "ФЕД" (61023, м. Харків, вул. Сумська, буд. 132, ) судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) у суді першої інстанції у розмірі 100000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.12.2021 призначено судове засідання на 12.01.2022 о 12:30 год, про що повідомлено учасників справи.

11.01.2022 за вх.№111 позивач надав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, в якому просить зменшити розмір судових витрат АТ "ФЕД" на професійну правничу допомогу до розміру 00,00 грн та розглянути клопотання відповідача без участі представника позивача. Подане клопотання позивач обґрунтовує тим, що АT "ФЕД" не надав суду жодного договору з адвокатом (адвокатським бюро або об`єднанням), з якого прослідковувалося надання саме професійної правничої допомоги. Наданий суду договір №118Ф/18/2021 від 25.10.2021 та акт прийому-передачі до нього від 22.12.2021 не містить в собі інформації про те, що була надана саме професійна правнича допомога і надавалася вона адвокатом (адвокатським бюро або об`єднанням), а також зі змісту поданих документів неможливо встановити, який обсяг послуг був обумовлений за договором, який час був витрачений на надання таких послуг і чи співмірний обсяг таких послуг і витрачений час зі складністю справи та/або значенням її для сторони. Ціна договору у розмірі 100000,00 грн є явно завищеною і неспівмірною ні зі складністю справи, ні зі значенням цієї справи для сторони. Жодного заперечення на клопотання представником Відповідача у суді першої інстанції не подавалося, отже інформація з акту прийому-передачі наданих послуг від 22.12.2021 у цій графі є такою, що очевидно не відповідає дійсності. Заявлена сума явно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку (була заявлена сума у розмірі 50000,00 грн) і відповідач знав достеменно на момент вступу його представника у справу, що така сума становитиме 100000,00 грн, оскільки така сума була визначена у договорі, укладеному 25.10.2021 (ч. 6 ст. 129 ГПК України). На думку позивача відповідачем не надано жодного доказу, який би свідчив про те, що ця справа має для особливе нього значення та вплине на його репутацію як належного партнера. Також позивач вказує, що незрозумілим є як саме сума у розмірі 100000,00 грн розподілялася стосовно видів представництва, описаних у акті прийому-передачі від 22.12.2021, отже такий опис послуг не можна вважати детальним. За твердженнями позивача заявлені судові витрати є явно необґрунтованими та завищеними, не відповідають критерію розумності їхнього розміру, тому їх розмір підлягає зменшенню до 0,00 грн.

Крім того, 11.01.2022 за вх.№122 позивач надав заперечення на клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та винесення додаткового рішення, в якому зазначає, що ознайомившись зі змістом та доводами клопотання відповідача вважає його повністю необґрунтованим та таким, що не підлягає розгляду взагалі. У поданому запереченні позивач просить відмовити відповідачу у повній мірі у задоволенні клопотання про стягнення з ДАХК "Артем" судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №922/4099/21 та винесенні додаткового рішення.

Також у цьому запереченні позивач просить судове засідання з розгляду клопотання відповідача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, призначене на 12.01.2022 на 12:30 год та ухвалення додаткового рішення, проводити без участі представника ДАХК "Артем".

Протокольною ухвалою суду від 12.01.2022 задоволено клопотання та заперечення позивача в частині розгляду клопотання відповідача без участі представника позивача.

11.01.2022 за вх.№473 відповідач надав клопотання, в якому просить розглянути клопотання про ухвалення додаткового рішення без участі його представника.

Протокольною ухвалою суду від 12.01.2022 задоволено клопотання відповідача в частині розгляду його клопотання без участі представника відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Розглянувши клопотання Приватного акціонерного товариства "ФЕД" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема - на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

В якості доказів понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги відповідачем надано до суду копії: договору про надання юридичних послуг №118Ф/18/2021 від 25.10.2021; акту від 22.12.2021 прийому-передачі наданих послуг до договору про надання юридичних послуг №118Ф/18/2021 від 25.10.2021; платіжного доручення №12663 від 24.12.2021 на суму 50000,00 грн; довідку №1/241221 від 24.12.2021; довіреність №20 від 20.01.2021 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХВ №002263 від 12.09.2018.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, поданий відповідачем до матеріалів справи договір про надання юридичних послуг №118Ф/18/2021 від 25.10.2021 укладено між Приватним акціонерним товариством "ФЕД" (відповідачем по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Тацій і партнери".

Стаття 59 Конституції України закріпила право кожної людини на правничу допомогу, для надання якої діє адвокатура.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами визначаються: судоустрій, судочинство, статус суддів; засади судової експертизи; організація і діяльність прокуратури, нотаріату, органів досудового розслідування, органів і установ виконання покарань; порядок виконання судових рішень; засади організації та діяльності адвокатури.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Частина друга ст. 27 вищевказаного Закону регламентує вичерпні випадки вчинення договору про надання правової допомоги усно.

Системний аналіз положень ст. 26 та 27 зазначеного вище Закону дає змогу дійти висновку, що надання правової допомоги адвокатом без укладення договору в письмовій формі, зокрема лише на підставі довіреності, не допускається, окрім випадків, передбачених ч. 2 ст. 27 цього Закону.

За змістом статті 1 згаданого Закону, договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Отже, договір про надання правової допомоги визначає взаємні права й обов`язки адвоката (адвокатського бюро, адвокатського об`єднання) та клієнта, який звернувся за правовою допомогою, а також обсяг повноважень адвоката (адвокатського бюро, адвокатського об`єднання) при здійсненні представництва інтересів клієнта, в тому числі в судах.

На підставі договору адвокатом (адвокатського бюро, адвокатського об`єднання) видається ордер, що є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката (адвокатського бюро, адвокатського об`єднання) на вчинення дій в інтересах клієнта, що узгоджується з пунктом 14 Положення про ордер.

Договір про надання правової допомоги по суті є договором про надання послуг у розумінні ст. 902 ЦК України, що узгоджується з нормами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", яка передбачає, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

В той же час, виходячи з наведених норм Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", стороною такого договору, яка безпосередньо буде надавати певний перелік погоджених сторонами послуг (правової допомоги), має бути саме адвокат, адвокатське бюро чи адвокатське об`єднання, тобто особа, що здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, передбачених Законом України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Суд зазначає, що відповідно до частини 6 статті 14 та частини 6 статті 15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатське бюро та адвокатське об`єднання можуть залучати до виконання укладених бюро чи об`єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах.

Натомість відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Тацій і партнери", яке є стороною укладеного з відповідачем договору про надання юридичних послуг №118Ф/18/2021 від 25.10.2021, є адвокатським бюро (юридичною особою, створеною одним адвокатом, яка діє на підставі статуту) чи адвокатським об`єднанням (юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), що діє на підставі статуту).

В якості представника відповідача у судових засіданнях 08.11.2021, 23.11.2021, 06.12.2021 та 22.12.2021 приймала участь адвокат Єршова О.І. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХВ №002263 від 12.09.2018) на підставі довіреності №20 від 20.01.2021, виданої Приватним акціонерним товариством "ФЕД".

Відносно довіреності №20 від 20.01.2021, виданої за підписом відповідача, суд зазначає, що вказана довіреність не містить відомостей про договір №118Ф/18/2021 від 25.10.2021 про надання юридичних послуг між відповідачем та ТОВ "Юридична компанія "Тацій і партнери". У вказаній довіреності немає також відомостей про те, що вона була видана на особу як адвоката.

Доказів, які б свідчили про укладення договору про надання правової допомоги між відповідачем та адвокатом, вказаним у довіреності, як таким, що здійснюють адвокатську діяльність індивідуально, з адвокатським бюро чи з адвокатським об`єднанням до господарського суду відповідачем не надано.

З наведеного вбачається, що відповідач не укладав як самостійно, так і через ТОВ "Юридична компанія "Тацій і партнери" жодних договорів про надання правової допомоги у справі №922/4099/21 з адвокатами, адвокатськими бюро, адвокатськими об`єднаннями.

Надана до суду довідка ТОВ "Юридична компанія "Тацій і партнери" №1/241221 від 24.12.2021 про те, що Єршова О.І. дійсно працює в ТОВ "Юридична компанія "Тацій і партнери" з 20.09.2017 по теперішній час, але без вказівки ким та на якій посаді, не є свідченням того, що названа особа та ТОВ "Юридична компанія "Тацій і партнери" є особами, які у розумінні Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" можуть здійснювати адвокатську діяльність.

Окремого договору, укладеного між відповідачем та адвокатом Єршовою О.І. суду не надано.

Оскільки стороною договору про надання юридичних послуг №118Ф/18/2021 від 25.10.2021 не виступають ні адвокат, ні адвокатське бюро, ні адвокатське об`єднання, названий договір не може слугувати підтвердженням та підставою для відшкодування витрат на надання правничої допомоги, як і надані відповідачем документи на понесення відповідних витрат, які містять посилання на цей договір.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.10.2019 у справі №914/1949/18.

Також слід зазначити, що у разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, від 19.11.2019 у справі №5023/5587/12, від 12.08.2020 у справі №916/2598/19, від 27.08.2020 у справі №873/2/20, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19 та від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.

У договорі про надання юридичних послуг №118Ф/18/2021 від 25.10.2021 на представництво інтересів у Господарському суді Харківської області по справі №922/4099/21 не вказано що саме мається на увазі під "представництвом".

Разом з тим, наданий до суду акт від 22.12.2021 прийому-передачі наданих послуг до договору про надання юридичних послуг №118Ф/18/2021 від 25.10.2021 містить вид послуг, що не були передбачені договором, а саме: правовий аналіз позовної заяви та розробка правової позиції у справі; підготовка та направлення проекту відзиву на позовну заяву; правовий аналіз відповіді на відзив; складання пояснень, направлення позивачу та до суду засобами поштового зв`язку; підготовка клопотань; заперечень на клопотання.

З огляду на те, що вищезазначеним договором про надання юридичних послуг №118Ф/18/2021 від 25.10.2021 не визначено переліку послуг та загального їх обсягу, що надаються, вказане виключає об`єктивну можливість встановити домовленість між сторонами договору.

Крім того, позивачем не виконано вимоги ст. 126 ГПК України та не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вивчивши інформацію, яка міститься в акті від 22.12.2021 прийому-передачі наданих послуг до договору про надання юридичних послуг №118Ф/18/2021 від 25.10.2021, суд зазначає, що перелік наданих послуг із зазначенням загальної вартості не є детальним описом робіт (наданих послуг) в розумінні ст. 126 ГПК України, складеним з метою відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за результатами справи, а є лише узагальнюючим документом, укладеним між сторонами угоди, без кількісної конкретизації фактично здійснених адвокатом дій, їх вартості і витраченого часу.

До того ж, цей акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання юридичних послуг №118Ф/18/2021 від 25.10.2021 підписаний Приватним акціонерним товариством "ФЕД" (відповідачем по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Тацій і партнери".

Таким чином, відповідач не надав доказів надання йому Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Тацій і партнери" професійної правничої допомоги.

В той же час, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, а відтак покладений саме на відповідача.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 24.11.2020 у справі №911/4242/15 вказано, що "від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною, а не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права".

Отже, детальний опис робіт (наданих послуг) є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відсутність якої тягне за собою неможливість іншої сторони спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява №19336/04, п.269).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №910/8443/17 від 11.05.2018 та у практиці Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. 34 - 36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004.

За змістом пункту 1 частини четвертої статті 129 ГПК України у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі №638/7748/18.

В контексті норми ст. 126 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають відшкодуванню лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Крім цього, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Так, на підтвердження фактичного здійснення учасником справи судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката суду надаються документи, що підтверджують перерахування цією особою коштів адвокату за надані послуги на підставі договору про надання правової допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі №19/64/2012/5003, від 05.01.2019 у справі №906/194/18, від 19.02.2019 у справі №917/1071/18.

Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача надано до суду копію платіжного доручення №12663 від 24.12.2021 про сплату ПрАТ "ФЕД" за представництво інтересів у справі №922/4099/21 згідно договору №118Ф/18/2021 на рахунок ТОВ "Юридична компанія "Тацій і партнери" у сумі 50000,00 грн.

Відповідачем не було долучено доказів сплати витрат на правничу допомогу у повному обсязі у сумі 100000,00 грн.

У поданому клопотанні про стягнення витрат на професійну правничу допомогу Приватне акціонерне товариство "ФЕД" повідомило суд про те, що 50000,00 грн оплачені, а 50000,00 грн заборгованість за договором.

Також відповідач повідомив про те, що разом з першою заявою з врахуванням ст. 124 ГПК України по суті спору (відзивом) до суду надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, проте, загальна сума договору не була відома представнику на момент подання відзиву.

Вказані твердження відповідача суд вважає необґрунтованими, оскільки така сума була визначена у договорі, укладеному 25.10.2021, тому відповідач знав достеменно на момент вступу його представника у справу, що така сума становитиме 100000,00 грн.

Крім того, документи, які слугували підтвердженням понесених відповідачем судових витрат, а саме: копія акту від 22.12.2021 прийому-передачі наданих послуг до договору про надання юридичних послуг №118Ф/18/2021 від 25.10.2021 та копія платіжного доручення №12663 від 24.12.2021, що підтверджує оплату послуг, є похідними, оскільки містять посилання на договір про надання юридичних послуг №118Ф/18/2021 від 25.10.2021, а отже не можуть слугувати підставою для визначення розміру витрат.

Матеріали справи не містять договору про надання правничої допомоги між відповідачем та адвокатом Єршовою О.І. та доказів сплати відповідачем адвокату витрат на професійну правничу допомогу у сумі 100000,00 грн.

Представником позивача у поданих до суду запереченні на клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та винесення додаткового рішення, а також у клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу заявлено свої заперечення щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу вказуючи, зокрема, що витрати є завищеними, необґрунтованими та неспівмірними зі складністю виконаних робіт.

Судом враховуються заперечення позивача щодо завищення витрат на правничу допомогу та неспівмірності зі складністю виконаних робіт, крім того враховується складність цієї справи, яка не є складною.

Вищевикладене у сукупності свідчить про відсутність підстав для задоволення Приватному акціонерному товариству "ФЕД" клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом у Господарському суді Харківської області справи №922/4099/21.

Керуючись статтями 59,92 Конституції України, статтями 1, 4, 14, 15, 26, 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "ФЕД" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 100000,00 грн, понесених у зв`язку з розглядом у Господарському суді Харківської області справи №922/4099/21.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено "14" січня 2022.

Суддя В.І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua/.