ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/3888/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Гадірову Туралу Рафіг огли

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра-Лекс Гарант" (62410, Харківська обл., селище Глибоке, вул. Кірова, буд. 18)
до Обслуговуючого кооперативу "Колектив Зорянський" (61138, м. Харків, вул. Зорянська, буд. 50-А)
про зобов`язання вчинити певні дії
за участю представників:

позивача - Квартенко О.Р., ордер серія ВІ № 1062493 від 26.10.2021;

відповідача - Цуркан Р.А., договір-доручення від 13.11.2021; Пекареніна О.М., ордер серія АХ №1072989 від 25.10.2021

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра-Лекс Гарант" до відповідача - Обслуговуючого кооперативу "Колектив Зорянський", згідно вимог якого позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю "Терра-Лекс Гарант" земельною ділянкою із кадастровим номером №:04:001:0392 шляхом знесення за рахунок Обслуговуючого кооперативу "Колектив Зорянський" (Україна, 61138, Харківська обл., м. Харків, вул. Зорянська, будинок 50-А, ) самочинно побудованих гаражних боксів, які розташовані на земельній ділянці із кадастровим номером №:04:001:0392 загальною площею 0,5802 га.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.10.2021 відкрито провадження у справі № 922/3888/21, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 26.10.2021 об 11:40.

25.10.2021 в системі діловодства господарського суду Харківської області від відповідача зареєстровано клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №24975).

25.10.2021 в системі діловодства господарського суду Харківської області від відповідача зареєстровано відзив на позовну заяву (вх. №24976), який досліджено та долучено до матеріалів справи.

26.10.2021 в системі діловодства господарського суду Харківської області від позивача зареєстровано клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №25048).

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 26.10.2021 у справі № 922/3888/21 задоволено клопотання позивача та відповідача про відкладення розгляду справи та відкладено підготовче засідання на 16.11.2021 об 11:15.

16.11.2021 в системі діловодства господарського суду Харківської області від позивача зареєстровано клопотання про відкладення підготовчого засідання (вх. №26939).

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 16.11.2021 у справі № 922/3888/21 задоволено клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання та підготовче засідання відкладено на 09.12.2021 об 11:45.

07.12.2021 в системі діловодства господарського суду Харківської області від відповідача зареєстровано клопотання про відкладення розгляду справи та продовження підготовчого засідання на 30 днів (вх. №28848).

Протокольною хвалою господарського суду Харківської області від 09.12.2021 у справі № 922/3888/21 клопотання відповідача про продовження підготовчого засідання задоволено частково, продовжено строк підготовчого провадження до 28.12.2021 та відкладено підготовче засідання 21.12.2021 об 11:50.

21.12.2021 в системі діловодства господарського суду Харківської області від позивача зареєстровано письмові пояснення (вх. №30085), які досліджено та долучено до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.12.2021 у справі № 922/3888/21 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.01.2022 о 12:30.

Позивач в судовому засіданні 13.01.2022 заявлений позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити та усунути перешкоди у користуванні позивачем земельною ділянкою із кадастровим номером №:04:001:0392 шляхом знесення за рахунок відповідача самочинно побудованих гаражних боксів, які розташовані на земельній ділянці із кадастровим номером №:04:001:0392 загальною площею 0,5802 га.

Відповідач в судовому засіданні 13.01.2022 проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд у задоволенні позову відмовити.

За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Матеріалами справи встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу 21.08.2009 року земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0392.

Земельна ділянка належала ОСОБА_1 на підставі акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №509447 від 19.08.2009, виданого Управлінням Держкомзему у Харківському районі Харківської області на підставі розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації від 15.06.2009 року за № 1042 «Про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1 ».

Із обставин справи вбачається, що 08.05.2009 року головою Харківської районної державної адміністрації Харківської області внесено розпорядження № 827 «Про розгляд матеріалів вибору місця розташування земельної ділянки гр. ОСОБА_3 », відповідно до якого ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області для ведення особистого селянського господарства.

Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер ) та адресу: АДРЕСА_1 .

На зазначеній земельній ділянці ОСОБА_3 збудовано гаражні бокси, право власності на які було визнано на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 16.10.2009 року.

Так, гаражні бокси були продані ОСОБА_3 третім особам протягом 2010 року. При продажі у договорах зазначалася земельна ділянка під кадастровим номером :04:001:0398.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає про те, що ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , з залученням у якості третьої особи Харківської районної державної адміністрації, з позовом про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 з кадастровим № :04:001:0392, а також договору купівлі-продажу вказаної ділянки від 21 серпня 2009 року. У задоволенні вказаного позову ОСОБА_3 відмовлено, залишено за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку з кадастровим № :04:001:0392.

Відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2011 року по справі № 2034/2-3418/2011, ухвали апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2012 року у зазначеній справі, рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2009 року, ухваленого заочно справа № 2-5931 і скасованого ухвалою суду від 27 липня 2012 року у справі № 2034/8243/2012, рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 вересня 2012 року у справі № 2034/10530/2012, ухвали апеляційного суду від 28 листопада 2012 року, а також згідно схеми розташування земельної ділянки, складеної комунальним підприємством Харківської облради «Облземпроект», земельна ділянка, що розташована в Харківській області, Харківському районі на території Пономаренківської сільської ради кадастровий № :04:001:0392 належить на праві власності ОСОБА_2 .

Проте фактично до 2015 року земельна ділянка перебувала у володінні ОК «АФРОН», , який очолювала ОСОБА_3 .

У подальшому відповідно до Акту обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 № 1672/15 від 01.09.2015 головним спеціалістом відділу обстеження земельних ділянок Департаменту земельних відносин Харківської міської ради встановлено, що земельна ділянка орієнтовною площею 0,8600 га за вищевказаною адресою використовується ОК «Колектив Зорянський» для експлуатації, обслуговування та будівництва капітальних гаражних боксів. Право користування земельною ділянкою у встановленому законом порядку не оформлено. При цьому гаражні бокси збудовані в тому числі на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:0392, право власності на яку набула ОСОБА_2 у 2009 році на підставі договору купівлі-продажу.

Із обставин справи убачається, що Департаментом територіального контролю Харківської міської ради у листі № 15214/0/226-20 від 24.09.2020 року встановлено, що відповідно до листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 18.09.2020 № 7598/0/225-20 договори оренди землі на користування земельними ділянками № :04:001:0392 та № :04:001:0398 з будь-якими фізичними або юридичними особами, в тому числі з ОК «АФРОН» та ОК «Колектив Зорянський» не укладені та не оформлені в Департаменті земельних відносин Харківської міської ради не перебувають.

Будь-яких доказів отримання позивачем, відповідачем чи іншими особами дозвільних документів на право виконання будівельних/підготовчих робіт на визначених ділянках сторонами до суду не надано.

Також, судом установлено, що в провадженні СВ ВП № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000102 від 05.08.2020 року, внесеного до ЄРДР за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.06.2021 року клопотання задоволено. Надано дозвіл слідчому СВ ВП № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області старшому лейтенанту поліції Арендарю А.О., прокурору Немишлянської окружної прокуратури м Харкова Харитоновій Н.В., Немишлянської окружної прокуратури м Харкова Єна І.В. на проведення огляду земельної ділянки, орієнтовною площею 0,8600 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 та фактично використовується ОК «Колектив Зорянський» для експлуатації, обслуговування та будівництва капітальних гаражних боксів, до складу якої увійшла земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0392 загальною площею 0,5802, що належить на праві власності ОСОБА_2 за участі останньої із залученням спеціаліста для проведення комплексу вишукувальних топографо-геодезичних робіт щодо визначення меж землекористування/володіння земельною ділянкою, спеціалістів Департаменту територіального контролю Харківської міської ради та відділу контролю за використанням та охороною земель у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області для подальшого розрахунку розміру шкоди, заподіяної власникам внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

01.07.2021 відповідно до вищевказаної ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.06.2021 року слідчим ОСОБА_4 було проведено огляд місця події та за його результатами складено протокол.

Так, проведеним оглядом було встановлено, що вхід на ділянку здійснювався через металевий шлагбаум з правого боку від якого розташовується охоронне приміщення, навпроти знаходиться паркувальний майданчик, на якому розташовані транспортні засоби. При вході у ОК «Колектив Зорянський» з обох боків розташовані гаражні бокси, загальна чисельність яких 138 штук, будівельна споруда у недобудованому стані. Також під час огляду проводилися геодезичні вимірювання, за результатами якого складено кадастровий план, з якого вбачається, що недобудована споруда та гаражні бокси розташовані на земельній ділянці із кадастровим номером :04:001:0392.

Окрім цього, в процесі здійснення кримінального провадження № 0000102 від 05.08.2020, органами слідства було виявлено технічний паспорт на гаражний кооператив «Колектив Зорянський». Так, відповідно до технічного паспорта гаражний кооператив «Колектив Зорянський» розташований за адресою вул. Зорянська, 50-А у м. Харкові, датою складання такого технічного паспорту є 27 серпня 2015 року. Відповідно до експлікації технічного паспорту є три будівлі літ А-1 яка складається з 67 гаражних боксів загальною площею 2476,7 м.2, літ. Б-1 яка складається з 7 гаражних боксів загальною площею 182,7 м.2, літ. В-1 яка складається з 75 гаражних боксів загальною площею 3428,9 м.2

14.09.2021 року між ОСОБА_2 та ТОВ "Терра-Лекс Гарант" було укладено договір оренди земельної ділянки (далі - Договір оренди), відповідно до умов якого ОСОБА_2 (орендодавцем) надано ТОВ "Терра-Лекс Гарант" (орендарю) в строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0392, загальною площею 0,5802 га, яка розташована у місті Харкові (з урахуванням змін меж міста Харкова) (а.с. 12-16).

Вищевказаний договір оренди укладено до 31 серпня 2024 року включно.

Згідно з п. 1.2. договору оренди, земельна ділянка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0392 від 21 серпня 2009 року.

У відповідності до умов п.п. 6.1., 6.2., 6.3., 6.4. договору оренди, передача земельної ділянки в оренду здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства. Організація розроблення документації із землеустрою, витрати, пов`язані з цим, покладаються на орендаря.

Інші умови передачі земельної ділянки в оренду відсутні.

Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Фактична передача земельної ділянки орендарю здійснюється орендодавцем на умовах, що визначені у договорі за актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписується і є невід`ємним додатком договору. У випадку поновлення договору оренди землі акт прийому-передачі сторонами не складається.

Орендар має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування збитків, заподіяних земельній ділянці громадянами та юридичними особами, включаючи орендодавця. Розмір відшкодування орендодавцем збитків, завданих орендарю, повинен бути зменшений, якщо орендар навмисно або через необережність спричинив збільшення розмірів збитків унаслідок невиконання чи неналежного виконання умов договору орендодавцем або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Позивачем у позові наголошено про те, що обставини щодо самочинної забудови (побудови відповідачем гаражних боксів) за адресою: АДРЕСА_1 порушують права позивача, який в свою чергу, є орендарем земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0392 згідно договору оренди земельної ділянки від 14.09.2021 та позбавляє позивача права користування земельною ділянкою у своїй господарській діяльності.

Отже, вищенаведені обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Відповідач позовні вимоги не визнає; заперечуючи проти позову у відзиві зазначає про те, що згідно з п. 14.1 договору, цей договір набирає чинності після підписання сторонами. Право оренди за даним Договором виникає з моменту його державної реєстрації. Позивачем не надано Витяг з державного реєстру речових прав про реєстрацію права іншого речового права, а тому у позивача не виникло права оренди спірної земельної ділянки, оскільки договір оренди не зареєстрований у відповідності до вимог закону та положень самого договору. Оскільки до матеріалів справи не надано Витягу з Державного земельного кадастру або якихось технічних даних щодо розташування земельної ділянка з кадастровим номером :04:001:0392, тому неможливо ідентифікувати, які саме гаражні бокси розташовані на вказаній земельній ділянці. Відповідачем також вказано, що гаражі відповідачу не належать, а у відповідача немає повноважень щодо розпорядження особистим майном членів кооперативу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно з частиною 2 цієї статті ЦК України особа, яка здійснила a6o здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

За змістом з частини 4 статті 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України (у відповідній редакції, далі ЗК України) одним із способів захисту порушеного права відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно з частиною 2 цієї статті ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

У пунктах 6.30 та 6.31 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 920/447/18 судом викладено правові висновки стосовно застосування правових положень статей 152 та 212 ЗК України:

- предметом доказування у випадках їх застосування є факт використання земельної ділянки відповідачем без належних на те правових підстав;

- вони застосовуються до вимог власників земельних ділянок, спрямованих на захист порушеного цивільного права шляхом демонтажу тимчасових споруд.

У даному разі, виходячи з наявних у матеріалах справи документів, а також враховуючи встановлені судом обставини щодо спорудження гаражних боксів на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:0392, загальною площею 0,5802 га, суд вважає встановленими та доведеними обставини щодо користування Обслуговуючим кооперативом «Колектив Зорянський» без дозволу власника земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0392, загальною площею 0,5802 га для розміщення та експлуатації гаражних боксів, що побудовані самовільно.

Відповідно до приписів п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 № 6 у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього.

Також, згідно з правовою позицією Верховного суду, висловленою в постанові від 21.05.2018 у справі № 905/1542/17, системний аналіз положень статті 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: 1) земельна ділянка, на якій збудовано об`єкт, не була відведена для цієї мети; 2) власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; 3) власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; 4)об`єкт зведено на наданій земельній ділянці але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови.

Отже, законодавством передбачено, що необхідними умовами узаконення самочинно побудованих об`єктів є: відведення для цієї мети в установленому порядку забудовнику земельної ділянки; відсутність заперечень з боку власника земельної ділянки; відсутність порушення в результаті самочинної забудови прав інших осіб. Крім того, вбачається за необхідне встановлення особи, яка це майно створила.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Як установлено судом, земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0392 орендована ТОВ "Терра-Лекс Гарант" відповідно до договору оренди земельної ділянки від 14.09.2021 року. Отже, ТОВ "Терра-Лекс Гарант" належить законний інтерес у здійсненні володіння і користування цією земельною ділянкою для ведення господарської діяльності.

Відповідно до п. 9 договору оренди земельної ділянки від 14.09.2021 року орендар має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування збитків, заподіяних земельній ділянці громадянами та юридичними особами, включаючи орендодавця.

Натомість з матеріалів справи, а саме з протоколу огляду від 01.07.2021 року, вбачається, що земельна ділянка площею 0,8600 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , до складу якої увійшла земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0392 загальною площею 0,5802, що належить на праві власності ОСОБА_2 , фактично самовільно використовується ОК «Колектив Зорянський» () для експлуатації, обслуговування та будівництва капітальних гаражних боксів.

За змістом до статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 95 ЗК України визначено, що землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про оренду землі» Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці будь-якими особами.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що діяльність ОК «Колектив Зорянський», яка полягає в обслуговуванні та будівництві капітальних гаражних боксів, порушує права Орендаря та перешкоджає йому здійснювати свою господарську діяльність, що у свою чергу спростовує доводи відповідача, які викладено останнім у відзиві на позовну заяву.

Також, з матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0392 загальною площею 0,5802, що належить на праві власності ОСОБА_2 , не надавалася у постійне або тимчасове користування ОК «Колектив Зорянський» з цільовим призначенням експлуатації, обслуговування та будівництва капітальних гаражних боксів.

Відповідно до положень статуту ОК «Колектив Зорянський», Колектив створений з метою отримання у встановленому порядку земельної ділянки в оренду для будівництва гаражного комплексу, або придбання земельної ділянки для вказаної цілі у власність, будівництва гаражного комплексу на наданій для цих потреб земельній ділянці, надання Кооперативом своїм членам у безстрокове володіння та користування гаражів для стоянки та зберігання автомобілів у збудованому гаражному комплексі, та надання Кооперативом своїм членам послуг, передбачених цим статутом.

Фактично здійснення діяльності, яка визначена у статуті ОК «Колектив Зорянський», продовжується без правових підстав, адже право користування земельною ділянкою під кадастровим номером :04:001:0392 за ОК «Колектив Зорянський» у встановленому законом порядку не оформлено, дозвільні документи на виконання будівельних/підготовчих робіт на спірній земельній ділянці відсутні.

Враховуючи вищенаведене та зважаючи на те, що з матеріалів справи убачається і встановлено судом, що збудовані нежитлові будівлі розташовані на земельній ділянці, орендарем якої є ТОВ "Терра-Лекс Гарант", що дана земельна ділянка не була відведена для експлуатації, обслуговування та будівництва капітальних гаражних боксів, що передбачені чинним законодавством дії щодо будівництва таких будівель не виконані, своїми діями ОК «Колектив Зорянський» порушує права та охоронювані законом інтереси ТОВ "Терра-Лекс Гарант" та унеможливлює використання земельної ділянки із кадастровим номером :04:001:0392 у господарській діяльності позивача.

Судом враховано рішення Конституційного Суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 (справа про охоронюваний законом інтерес), яким визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра-Лекс Гарант» у повному обсязі та зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення за рахунок відповідача самочинно побудованих гаражних боксів.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.5 ст. 236 ГПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків щодо наявності підстав для задоволення позову не спростовує.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору, покладаються на відповідача в сумі 2270,00 грн.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231,236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю "Терра-Лекс Гарант" () земельною ділянкою із кадастровим номером №:04:001:0392 шляхом знесення за рахунок Обслуговуючого кооперативу "Колектив Зорянський" (61138, Харківська обл., м. Харків, вул. Зорянська, будинок 50-А, ) самочинно побудованих гаражних боксів, які розташовані на земельній ділянці із кадастровим номером №:04:001:0392 загальною площею 0,5802 га.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Колектив Зорянський" (61138, м. Харків, вул. Зорянська, буд. 50-А, ) на користь Товариством з обмеженою відповідальністю "Терра-Лекс Гарант" (62410, Харківська обл., селище Глибоке, вул. Кірова, буд. 18, ) - 2270,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "24" січня 2022 р.

Суддя Г.І. Сальнікова