ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року Справа № 918/812/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Розізнана І.В. , суддя Філіпова Т.Л.

при секретарі судового засідання Петрук О.В.

за участю представників сторін:

від позивача за зустрічним позовом - Тута І.В. (адвокат)

від відповідача 1 за зустрічним позовом - не з`явився

від відповідача 2 за зустрічним позовом - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22 листопада 2021 року у справі №918/812/21 (повний текст складено 22 листопада 2021 року, суддя Романюк Ю.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав"

до ОСОБА_1

про зміну умов договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі та стягнення грошових коштів

та за зустрічним позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання"

та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав"

про зміну умов договору та стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову у справі №918/812/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав" до ОСОБА_1 про зміну умов договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі та стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання" та до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав" про зміну умов договору та стягнення грошових коштів.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення зустрічного позову з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно утруднити виконання рішення суду, а також може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача за зустрічним позовом, за захистом яких він звернувся.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, поновити такий строк, скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22 листопада 2021 року у справі №918/812/21 та винести нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення зустрічної позовної заяви задовольнити та накласти арешт на рухоме та нерухоме майно ТВО "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання", а також грошові кошти, що знаходяться на всіх банківських рахунках ТОВ "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання".

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що позивач та ТОВ "КЗМО" наразі мають можливість вчиняти дії, які призведуть до відчуження наявного в них майна, а також витрачання грошових коштів, що містяться на банківських рахунках, внаслідок чого судовий захист прав та законних інтересів апелянта може виявитися неефективним, а прийняте на користь останнього рішення суду може залишитися без виконання. Суд першої інстанції в порушення статті 136 ГПК України та статей 6, 13 Конвенції, а також практики ЄСПЛ, фактично обмежив право Апелянта на судовий та ефективний захисті його порушеного майнового права, адже продовжує існувати високоймовірний ризик того, що до кінця розгляду справи фінансовий стан TOB "КЗМО" та позивача не надасть змогу відшкодувати апелянту 12 863 420 гривень.

Апелянт вважає, що суд не надав жодної правової оцінки доказам, що були надані апелянтом на підтвердження умисного та численного порушення майнових та трудових прав ОСОБА_1 зі сторони ТОВ "ВП "Акватон" з того моменту, як ТОВ "Завод "Екосплав" набув статусу учасника ТОВ "ВП "Акватон". Вказане фактично встановлює недобросовісну поведінку позивача відносно апелянта та відсутність наміру вживати дії з метою відновлення порушених прав останнього. Суд першої інстанції в порушення статей 87, 140, 236 ГПК України не вказав підстави відхилення наданих апелянтом доказів на підтвердження недобросовісної поведінки позивача відносно апелянта, лише формально вказавши про недоведеність необхідності вжиття заходів забезпечення позову, при цьому позбавивши апелянта можливості надати додаткові докази, що свідчить про формальний розгляд заяви апелянта про забезпечення позову.

Крім того, скаржник звертає увагу, що суд першої інстанції порушив принцип збалансованості інтересів сторін та їх рівноправ`я у даній справі, віддавши перевагу забезпеченню виключно права позивача на ефективний захист його ніби то порушених прав. Зокрема, 24 вересня 2021 року Господарський суд Рівненської області виніс ухвалу, якою задовольнив заяву позивача про забезпечення позову (з аналогічною прохальною частиною, як і в апелянта), та наклав арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно Апелянта в межах суми 35 290 583 гривні.

Листом №918/812/21/8010/21 від 13 грудня 2021 року матеріали оскарження ухвали у справі витребувано з Господарського суду Рівненської області.

24 грудня 2021 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли витребувані матеріали оскарження ухвали.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24 грудня 2021 року у справі №918/812/21 поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22 листопада 2021 року у справі №918/812/21. Розгляд апеляційної скарги призначено на "24" січня 2022 року. Встановлено учасникам провадження у справі строк до 17 січня 2022 року для подання через канцелярію суду відзиву/письмових пояснень на апеляційну скаргу (додані до них документи) з доказами їх надсилання іншим учасникам справи.

17 січня 2022 року від представника ТОВ "Завод "Екосплав" надійшла заява про надання копії апеляційної скарги з додатками та ознайомлення з матеріалами справи.

20 січня 2022 року від представника апелянта - адвоката Тути І.В. надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

24 січня 2022 року від відповідача за зустрічним позовом ТОВ "Завод "Екосплав" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, прийнятою у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а оскаржувану ухвалу у справі залишити без змін. Крім того, заявник просить поновити строк на подання відзиву, оскільки копію апеляційної скарги було отримано лише 18 січня 2022 року.

Колегією суддів визнано поважними причини пропуску строку на подання відзиву та продовжено такий строк для ТОВ "Завод "Екосплав" у відповіності до ст. 119 ГПК України.

21 січня 2022 року від представника позивача за первісним позовом - адвоката Марциняка А.А. надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому засіданні у справі №905/679/21.

Розглянувши вказану заяву, апеляційний суд враховує наступне.

Згідно з частиною 11 статті 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Судова колегія зазначає, що ТОВ "Завод "Екосплав" був своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що може свідчити рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно, мав достатньо часу забезпечити явку в судове засідання іншого представника, оскільки діюче законодавство не обмежує представництво інтересів в суді певним колом осіб. Заявником викладено свою позицію щодо апеляційної скарги у відзиві на апеляційну скаргу.

Крім того, 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року №540-IX, яким статтю 197 ГПК України після частини третьої доповнено новою частиною (частиною четвертою) такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України".

На реалізацію зазначених положень наказом Державної судової адміністрації України №196 від 23 квітня 2020 року затверджено "Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза приміщенням суду", яким передбачено, що учасники судового процесу беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

З огляду на викладене вище, представник ТОВ "Завод "Екосплав", не був позбавлений можливості взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, або забезпечити явку в судове засідання іншого представника.

Відкладення розгляду справи є правом суду та здійснюється ним, з урахуванням конкретних обставин у справі та у разі визнання причин неявки сторін поважними. При цьому відкладення розгляду справи є прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

За положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Процесуальний закон не містить приписів щодо обов`язкового здійснення апеляційного розгляду за участю представників учасників справи. Не зазначалося про таку участь як обов`язкову і в ухвалі про відкриття апеляційного провадження у справі.

Крім того, судом враховуються строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду встановлені частиною 2 статті 273 ГПК України.

Отже, заява ТОВ "Завод "Екосплав" про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні 24 січня 2022 року, яке проводилось в режимі відеоконференції, представник позивача за зустрічним позовом повністю підтримала вимоги і доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представники відповідача 1 та відповідача 2 за зустрічним позовом в судове засідання не з`явилисяю. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача за зустрічним позовом, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Господарського суду Рівненської області перебуває справа №918/812/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав" до ОСОБА_1 про зміну умов договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі та стягнення надмірно сплачених грошових коштів в розмірі 35 290 583, 22 грн.

08 листопада 2021 року від ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла зустрічна позовна заява до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання" та до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав" про зміну умов договору та стягнення грошових коштів.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10 листопада 2021 року прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

19 листопада 2021 року від ОСОБА_1 через канцелярію місцевого господарського суду надійшла заява про забезпечення зустрічного позову.

В поданій заяві заявник просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ТОВ "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання", а також грошові кошти, що знаходяться на всіх банківських рахунках ТОВ "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" у межах суми позову у розмірі 12 863 420,00 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 стверджує, що на даний момент єдиним процесуальним механізмом для попередження ухилення ТОВ "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" від виконання можливо позитивного рішення суду у даній справі про задоволення зустрічного позову та відновлення порушених майнових прав відповідача є застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, а також грошові кошти ТОВ "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" в межах суми 12 863 420,00 грн., оскільки станом на сьогодні, ТОВ "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" можуть безперешкодно використовувати грошові кошти та своє майно, та таким чином не лише ухилятися від виконання свого зобов`язання перед відповідачем, а й взагалі позбавити останнього в майбутньому відновити свої порушені майнові права.

Заявник звертає увагу на наступну хронологію дій ТОВ "Завод "Екосплав", що дають, на думку заявника, підстави для висновку про відсутність у останнього наміру виконувати можливо позивного рішення у справі про задоволення зустрічних позовних вимог відповідача, зокрема, 19 квітня 2021 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "ВП "Акватон". За даним договором відповідач виконав всі зобов`язання. В свою чергу, позивач повністю ігноруючи імперативне положення частини 3 статті 632 Цивільного кодексу України, відповідно до якого зміна ціни в договорі після його виконання не допускається, а також переважне право інших засновників на купівлю частки в статутному капіталі, пред`явив абсолютно безпідставний первісний позов у даній справі, яким бажає змінити ціну договору та встановити невиправдану низьку вартість частки в статутному капіталі на рівні 10 000 000 гривень.

При цьому, після того, як позивач набув статусу учасника ТОВ "ВП "Акватон", ним був пред`явлений безпідставний позов до відповідача про стягнення збитків у розмірі 1798385,00 грн. (єдиний унікальний номер справи №918/685/21).

В свою чергу, після набуття позивачем статусу учасника ТОВ "ВП "Акватон" відбулося незаконне звільнення відповідача із посади директора Товариства, внаслідок якого відповідачу була завдана матеріальна шкода у розмірі 4019036 грн. У зв`язку із вказаним, відповідач був змушений звернутися до суду із позовом про стягнення з ТОВ "ВП "Акватон" нарахованих при звільненні сум, що належать до виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, стягнення поворотної фінансової допомоги за договором в загальному розмірі 4019036,00 грн. (єдиний унікальний номер справи №569/17182/21).

Після набуття позивачем статусу учасника ТОВ "ВП "Акватон" було грубо порушене право відповідача на виплату йому дивідендів у розмірі 8500000 грн. Внаслідок зазначеного, відповідач був змушений звернутися до суду із позовом про стягнення дивідендів (єдиний унікальний номер справи №918/991/21).

Таким чином, на переконання заявника, з метою попередження ускладнення чи унеможливлення виконання вірогідного рішення про задоволення позовних вимог, відповідач змушений звернутися до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно ТОВ "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" в межах суми 12863420,00 грн.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, місцевий господарський суд дійшов висновку, що дана заява не підлягає задоволенню, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина перша статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладену у постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року, у справі №922/2277/19.

Порядок забезпечення позову врегульовано положеннями глави 10 розділу І ГПК України.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до частини 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Суд зазначає, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/2003р від 30 січня 2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, забезпечення права кожному на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову суд зобов`язаний виходити із інтересів позивача і вимог Конституції України щодо обов`язковості виконання рішень суду та вживати всі необхідні дії для забезпечення виконання рішення.

Як стверджує заявник у заяві про забезпечення зустрічного позову, що на даний момент, єдиним процесуальним механізмом для попередження ухилення ТОВ "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" від виконання можливо позитивного рішення суду у даній справі про задоволення зустрічного позову та відновлення порушених майнових прав відповідача є застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, а також грошові кошти ТОВ "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" в межах суми 12863420,00 грн., оскільки станом на сьогодні, ТОВ "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" можуть безперешкодно використовувати грошові кошти та своє майно, та таким чином не лише ухилятися від виконання свого зобов`язання перед відповідачем, а й взагалі позбавити останнього в майбутньому відновити свої порушені майнові права.

Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, вільне використання грошових коштів та свого майна ТОВ "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" не є безумовною підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти вказаних юридичних осіб.

З дослідженого місцевим судом та перевіреного колегією суддів вбачається, що заявивши про необхідність застосування заходів до забезпечення позову, позивач за зустрічним позовом не навів жодних підстав, які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову утруднить виконання рішення суду у даній справі. Адже доводи останнього базуються лише на припущеннях без підтвердження відповідними доказами.

З вищенаведеного вбачається, що заявником не доведено фактичних обставин існування реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача в разі задоволення позову; що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі.

По суті подана позивачем за зустрічним позовом заява про забезпечення його позову ґрунтується на припущеннях щодо можливого ухилення від виконання рішення суду у цій справі у разі задоволення позову, а відтак і щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання такого рішення. При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні статей 76, 77 ГПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів щодо забезпечення позову та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Заява є неконкретизованою, носить загальний характер та складається із загальновживаних не уточнених формулювань з посиланням на норми законодавства.

Забезпечення позову не може ґрунтуватись лише на припущеннях заявника щодо дій відповідачів у майбутньому або небажання останніх добровільно сплачувати заборгованість.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Про такі обставини в даній справі могли би свідчити вчинення відповідачами за зустрічним позовом дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

В додатках до заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає про листи з порталу Судової влади України щодо справ №918/685/21, №569/17182/21 та №918/991/21, якими заявник підтверджує умисне та численне порушення майнових та трудових прав ОСОБА_1 зі сторони ТОВ "ВП "Акватон" з того моменту, як ТОВ "Завод "Екосплав" набув статусу учасника ТОВ "ВП "Акватон". Однак, факт порушення прав встановлюється за результатами розгляду справи, в той час як рішення, які набрали законної сили, у зазначених справах відсутні. Факт неправомірності звільнення ОСОБА_1 з посади директора Товариства та невиплати заробітної плати жодними доказами не підтверджений (заявником не надано), а також не пов`язаний з правовідносинами, що напряму випливають з часткипозивача за зустрічним поховом та її вартості.

Враховуючи вищевикладені обставини та виходячи з вимог процесуального закону, який регулює заходи забезпечення позову, зокрема, статей 136, 137 ГПК України, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення зустрічного позову з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно утруднити виконання рішення суду, а також може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача за зустрічним позовом, за захистом яких він звернувся.

З аналізу положень частини 1 статті 136 та статті 137 ГПК України слідує, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 ГПК України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Крім того, безпідставні є доводи скаржника щодо порушення принципу збалансованості інтересів сторін та їх рівноправ`я у даній справі з огляду на наявність ухвали Господарського суду Рівненської області від 24 вересня 2021 року у даній справі про забезпечення позовних вимог за первісним позовом, оскільки існує принцип змагальності та обов`язок доведення викладених обставин. Заходи забезпечення позову, які були вжиті у даній справі були застосовані на підставі доказів, які були надані заявником. ОСОБА_1 не був позбавлений права оскаржити ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22 листопада 2021 року для дотримання принципу збалансованості інтересів сторін.

В свою чергу, відмова у задоволенні клопотання про забезпечення позову у зв`язку з його необґрунтованістю жодним чином не може свідчити про обмеження права апелянта на судовий та ефективний захист його порушеного права, беручи до уваги той факт, що положеннями ГПК України не встановлено обмежень щодо кількості поданих заяв в межах судової справи.

Таким чином, доводи позивача за зустрічним позовом, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені в ухвалі місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування ухвали місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ТОВ "Завод "Екосплав" строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22 листопада 2021 року у справі № 918/812/21 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22 листопада 2021 року у справі №918/812/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Матеріали оскарження ухвали у справі № 918/812/21 повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "26" січня 2022 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Філіпова Т.Л.