ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2022 р. Справа№ 910/21682/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Сотнікова С.В.

Грека Б.М.

Секретар судового засідання: Гудько А.В.

За участю представників учасників процесу: відповідно до протоколу судового засідання від 12.01.2022.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/21682/15 (суддя Чеберяк П.П.)

за позовом Державного підприємства «Конярство України»

до Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області

про забезпечення позову до подання позовної заяви

в межах справи № 910/21682/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Астарта-Київ»

до Державного підприємства «Конярство України»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Заяви подані учасниками справи

Державне підприємство «Конярство України» (надалі також ДП «Конярство України») 16.07.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви (в межах справи про банкрутство Державного підприємства «Конярство України» №910/21682/15), яка отримана судом першої інстанції 19.07.2021.

У відповідності до вищевказаної заяви Державне підприємство «Конярство України», просить суд вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом:

- заборони будь-яким особам, окрім Державного підприємства «Конярство України» та особам, які діють на замовлення або від імені Державного підприємства «Конярство України», вчиняти дії з проходу, проїзду техніки та транспортних засобів і збирання врожаю на земельних ділянках, належних на праві постійного користування Державному підприємству «Конярство України», яке було набуте ним за передавальним актом від 11.08.2011, складеним Комісією з реорганізації Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод № 175», розташованих на території Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, в тому числі, але не виключно, на земельних ділянках з кадастровими номерами: :02:000:0717, площею 86,1759 га, :02:000:0713, площею 51,3197 га, :02:000:0715, площею 88,3456 га, :50:035:0049, площею 5,6453 га;

- заборони будь-яким особам вчиняти дії, спрямовані або які можуть мати наслідком розпорядження (в тому числі й передання в оренду) земельними ділянками, належними на праві постійного користування Державному підприємству «Конярство України», яке було набуте ним за передавальним актом від 11.08.2011, складеним Комісією з реорганізації Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод № 175», розташованих на території Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, в тому числі, але не виключно, на земельних ділянках з кадастровими номерами: :02:000:0717, площею 86,1759 га, :02:000:0713, площею 51,3197 га, :02:000:0715, площею 88,3456 га, :50:035:0049, площею 5,6453 га;

- заборони вчиняти реєстраційні дії усім органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державною реєстрацією обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:000:0717, площею 86,1759 га, :02:000:0713, площею 51,3197 га, :02:000:0715, площею 88,3456 га, :50:035:0049, площею 5,6453 га.

На обгрунтування заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви Державне підприємство «Конярство України» зазначає, що рішеннями державного реєстратора, які має намір оскаржити Державне підприємство «Конярство України», порушується право постійного користування землею Державного підприємства «Конярство України», оскільки внаслідок прийняття рішень державного реєстратора незаконно вибули з державної власності земельні ділянки, які перебувають в постійному користуванні Державного підприємства «Конярство України» та вказані земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування іншим особам.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі №910/21682/15 (суддя Чеберяк П.П.) заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено. Вжито заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом:

- заборони будь-яким особам, окрім Державного підприємства «Конярство України» та особам, які діють на замовлення або від імені Державного підприємства «Конярство України», вчиняти дії з проходу, проїзду техніки та транспортних засобів і збирання врожаю на земельних ділянках, належних на праві постійного користування Державному підприємству «Конярство України», яке було набуте ним за передавальним актом від 11.08.2011, складеним Комісією з реорганізації Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод № 175», розташованих на території Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, в тому числі, але не виключно, на земельних ділянках з кадастровими номерами: :02:000:0717, площею 86,1759 га, :02:000:0713, площею 51,3197 га, :02:000:0715, площею 88,3456 га, :50:035:0049, площею 5,6453 га;

- заборони будь-яким особам вчиняти дії, спрямовані або які можуть мати наслідком розпорядження (в тому числі й передання в оренду) земельними ділянками, належними на праві постійного користування Державному підприємству «Конярство України», яке було набуте ним за передавальним актом від 11.08.2011, складеним Комісією з реорганізації Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод № 175», розташованих на території Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, в тому числі, але не виключно, на земельних ділянках з кадастровими номерами: :02:000:0717, площею 86,1759 га, :02:000:0713, площею 51,3197 га, :02:000:0715, площею 88,3456 га, :50:035:0049, площею 5,6453 га;

- заборони вчиняти реєстраційні дії усім органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державною реєстрацією обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:000:0717, площею 86,1759 га, :02:000:0713, площею 51,3197 га, :02:000:0715, площею 88,3456 га, :50:035:0049, площею 5,6453 га.

Місцевий господарський суд посилаючись на приписи ст.ст. 136, 137, 138, 140 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) дійшов до висновку про задоволення заяви Державного підприємства «Конярство України» про забезпечення позову до подання позовної заяви, оскільки такі заходи забезпечення позову не призведуть до передчасного припинення оспорюваного права; вони спрямовані на недопущення незаконного позбавлення Державного підприємства «Конярство України» права на врожай, який розміщений на спірних земельних ділянках, зменшення ризику розпорядження майбутнім відповідачем спірним майном на користь інших осіб, реєстрацію прав щодо спірних земельних ділянок за іншими особами, а також на нівелювання ризиків, пов`язаних із вчиненням дій, що можуть вплинути на тимчасове (на час розгляду справи) недопущення розпорядження спірним майном та недопущення його обтяження правами інших осіб.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, Онуфріївська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/21682/15 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства «Конярство України» про забезпечення позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що Державне підприємство «Конярство України» звертаючись до місцевого господарського суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви не надало доказів, які б підтверджували наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

02.12.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду (канцелярію суду) від Державного підприємства «Конярство України» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого останнє просить суд, апеляційну скаргу Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/21682/15 - без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 11.11.2021 апеляційну скаргу Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Копитова О.С., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 у справі № 910/21682/15 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/21682/15 за позовом Державного підприємства «Конярство України» до Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про забезпечення позову до подання позовної заяви в межах справи № 910/21682/15 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Астарта-Київ» до Державного підприємства «Конярство України» про банкрутство. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/21682/15.

17.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/21682/15.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 у справі № 910/21682/15 клопотання Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області задоволено та поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/21682/15; відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги призначено на 22.12.2021.

09.12.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/6353/21 від 14.12.2021 у зв`язку з перебуванням суддів Копитової О.С. та Остапенка О.М. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/21682/15.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2021 для розгляду справи №910/21682/15 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 у справі № 910/21682/15 апеляційну скаргу Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/21682/15 прийнято до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 у справі № 910/21682/15 задоволено клопотання Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; постановлено, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі №910/21682/15 в режимі відеоконференції відбудеться 22.12.2021 о 14 год. 00 хв. в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, літера А. Зал судових засідань № 13 (2 поверх).

22.12.2021 у зв`язку технічними причинами наявними у представника скаржника, відеоконференцію із останнім не вдалося провести.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2021 у справі № 910/21682/15 відкладено розгляд апеляційної скарги Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/21682/15 на 12.01.2022.

Явка представників сторін

12.01.2022 у судове засідання з`явився прокурор Київської міської прокуратури та представники Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області і Державного підприємства «Конярство України».

Позиції учасників справи

Представники Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області у судовому засіданні 12.01.2022 підтримали вимоги апеляційної скарги з підстав викладених у ній та просили її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства «Конярство України» про забезпечення позову до подання позовної заяви.

У судовому засіданні 12.01.2022 представник Державного підприємства «Конярство України» заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просив суд, залишити апеляційну скаргу Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/21682/15 - без змін.

12.01.2022 у судовому засіданні прокурор Київської міської прокуратури заперечував проти вимог апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, правовими підставами для подання Державним підприємством «Конярство України» заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви (в межах справи про банкрутство Державного підприємства «Конярство України» №910/21682/15) є нижче наведені обставини.

Так, на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України № 2305-р від 01.12.2010 «Про деякі питання розвитку конярства» та наказу Міністерства аграрної політики України № 33 від 01.02.2011 «Про реорганізацію державних підприємств, діяльність яких пов`язана з розвитком конярства» Державне підприємство «Онуфріївський кінний завод №175» реорганізовано шляхом приєднання до Державного підприємства «Конярство України» зі створенням на базі Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод № 175» відокремленого підрозділу (філії) без прав юридичної особи.

За змістом пункту вказаного 2 наказу Державне підприємство «Конярство України» визнано правонаступником майнових прав і обов`язків реорганізованих державних підприємств, зокрема Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод № 175».

В подальшому, 11.08.2011 Комісією з реорганізації Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод №175» було підписано передавальний акт, у відповідності до якого Державне підприємство «Конярство України» стає правонаступником всіх майнових та немайнових прав, а також обов`язків Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод №175».

Згідно з вищезазначеним передавальним актом, до Державного підприємства «Конярство України» перейшли права щодо користування земельними ділянками, в тому числі на території Онуфріївського району Кіровоградської області, зокрема, на території Онуфріївської селищної ради площею 2138,50 га та Павлиської селищної ради площею 1551,20 га.

Вказані обставини встановлені постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2015 у справі №912/1677/14.

Слід зазначити, що у довідках відділу Держкомзему в Онуфрїївському районі Кіровоградської області № 47 і № 48 від 07.02.2012 вказано про те, що ДП «Конярство України» на праві постійного користування належить 2137,59 га на території Онуфріївської селищної ради та 1551,2 га на території Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області.

Станом на даний час Державним підприємством «Конярство України» здійснено дії з реєстрації права постійного користування щодо земельних ділянок, розташованих на території Онуфріївської селищної ради Олександрійського (Онуфріївського) району Кіровоградської області у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельні ділянки площею 1378,2826 га.

Необхідно вказати, що ДП «Конярство України» декларується і сплачується плата за землю за земельні ділянки на території Онуфріївської та Павлиської селищних рад Олександрійського (Онуфріївського) району Кіровоградської області площею 3495,1900 га.

Як зазначає заявник, на даний час на земельних ділянках на території Онуфріївської селищної ради Олександрійського (Онуфріївського) району Кіровоградської області, які перебуваються в постійному користуванні ДП «Конярство України», посіяні сільськогосподарські культури, які є власністю ДП «Конярство України».

Відповідно до наказів Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області №11-14801/14-20- СГ від 21.10.2020, №11-15375/14-20-СГ від 30.10.2020, №11-15964/14-20-СГ від 09.11.2020, №11-15966/14-20-СГ від 09.11.2020, №11-15967/14-20-СГ від 09.11.2020, №11-16551/14-20-СГ від 26.10.2020, №11-16604/14-20-СГ від 26.11.2020, №11-17554/14-20-СГ від 28.12.2020 ДП «Конярство України» було зареєстроване право постійного користування земельними ділянками, розташованими на території Онуфрїївської селищної ради Онуфріївського (Олександрійського) району Кіровоградської області загальною площею 1378,2826 га.

Заявник зазначає, що 13.07.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ДП «Конярство України» стало відомо про те, що у Державному реєстрі прав у наприкінці червня 2021 року державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області Смалиусом Віталієм Володимировичем були прийняті наступні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), на підставі яких до Державного реєстру прав були внесені записи про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні ДП «Конярство України», за Онуфріївського селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області, зокрема:

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 59053572 від 01.07.2021 20:02:19, на підставі якого до Державного реєстр прав внесено запис про право власності 42777059 від 24.06.2021 14:55:40 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0717, площею 86,1759 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 246. Підстава для державної реєстрації: рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 860, виданий 15.06.2021, видавник: Онуфріївська селищна рада. Форма власності: комунальна. Власники: Онуфріївська селищна рада, ;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 59053620 від 01.07.2021 20:08:27, на підставі якого до Державного реєстру прав внесено запис про право власності 42777090 від 24.06.2021 14:57:47 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0713, площею 51,3197 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 246. Підстава для державної реєстрації: рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 860, виданий 15.06.2021, видавник: Онуфріївська селищна рада. Форма власності: комунальна. Власники: Онуфріївська селищна рада, ;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 59053303 від 01.07.2021 19:28:53, на підставі якого до Державного реєстру прав внесено запис про право власності 42776815 від 24.06.2021 14:53:21 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0715, площею 88,3456 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 246. Підстава для державної реєстрації: рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 860, виданий 15.06.2021, видавник: Онуфріївська селищна рада. Форма власності: комунальна. Власники: Онуфріївська селищна рада, ;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 59065468 від 02.07.2021 12:35:05, на підставі якого до Державного реєстру прав внесено запис про право власності 42787299 від 25.06.2021 13:56:59 на земельну ділянку кадастровий номер :50:035:0049, площею 5,6453 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203. Підстава для державної реєстрації: рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 860, виданий 15.06.2021, видавник: Онуфріївська селищна рада. Форма власності: комунальна. Власники: Онуфріївська селищна рада, .

Як вказує Державне підприємство «Конярство України», останнє має намір оскаржити вказані вище рішення про державну реєстрацію до суду та просити суд визнати їх незаконними і скасувати, а також з метою повного та ефективного захисту порушених прав ДП «Конярство України», як постійного землекористувача, просити суд припинити право комунальної власності Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:000:0717, площею 86,1759 га, :02:000:0713, площею 51,3197 га, :02:000:0715, площею 88,3456 га, :50:035:0049, площею 5,6453 га та визнати за ДТТ «Конярство України» право постійного користування на вказані земельні ділянки.

На переконання заявника, рішеннями державного реєстратора, які має намір оскаржити ДП «Конярство України», порушується право постійного користування землею ДП «Конярство України», оскільки внаслідок прийняття рішень державного реєстратора незаконно вибули з державної власності земельні ділянки, які перебувають в постійному користуванні ДП «Конярство України» та вказані земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування іншим особам.

Водночас, Земельним кодексом України не допускається передання в оренду земельних ділянок, які перебувають в постійному користуванні.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Північний апеляційний господарський суд розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті судового рішення, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про задоволення заяви ДП «Конярство України» про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному ст.ст. 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову в судовому процесі.

Відповідно до положень статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Аналізуючи практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Отже, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Таким чином, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20.

Згідно із статтею 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Приписами ч.ч. 1, 3 ст. 138 ГПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Отже, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п.п. 2, 4, 9 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

В силу ч. 3 ст. 137 ГПК України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Положеннями ст. 13 Конвенції визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Слід зазначити, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 та постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.09.2018 у справі №910/1040/18 зауважено про те, що вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення балансу між інтересами сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Отже, дослідивши заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду стосовно того, що до розгляду по суті позову, існує ризик передання у власність або користування іншим особам відмінним від ДП «Конярство України», спірних земельних ділянок, що позбавить ДП «Конярство України» його майнового права постійного користування та внаслідок реєстрації права власності на підставі рішень про державну реєстрацію, які ДП «Конярство України» оскаржує до суду, можливе вчинення третіми особами незаконних дій на спірних земельних ділянках, на яких знаходяться посіви сільськогосподарських культур, належні ДП «Конярство України», які можуть спричинити незаконний збір врожаю, його знищення або перешкодити ДП «Конярство України» здійснювати сільськогосподарську діяльність на цих земельних ділянках.

Поміж іншого необхідно вказати, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо майна, належного ДП «Конярство України», буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Такі заходи забезпечення позову не призведуть до передчасного припинення оспорюваного права; вони спрямовані на недопущення незаконного позбавлення ДП «Конярство України» права власності на врожай, який розміщений на спірних земельних ділянках, зменшення ризику розпорядження майбутнім відповідачем спірним майном на користь інших осіб, реєстрацію прав щодо спірних земельних ділянок за іншими особами, а також на нівелювання ризиків, пов`язаних із вчиненням дій, що можуть вплинути на тимчасове (на час розгляду справи) недопущення розпорядження спірним майном та недопущення його обтяження правами інших осіб.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов до правомірного висновку про задоволення заяви ДП «Конярство України» про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Стосовно доводу апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції вжито заходи забезпечення позову без достатніх доказів, які б свідчили про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову, необхідно вказати таке.

Так, місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали суду було належним чином оцінено докази надані ДП «Конярство України» з урахуванням яких, а також майбутніх позовних вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про розумність, адекватність та співмірність вимог заявника наведених у заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Слід зазначити, що при вирішенні питання вжиття заходів забезпечення позову судом першої інстанції правильно враховано необхідність вжиття таких заходів задля забезпечення ефективного захисту та поновлення порушених прав та інтересів ДП «Конярство України», за захистом яких останнє (станом на день ухвалення даного судового рішення) вже звернулося.

Поміж іншого необхідно вказати, що апеляційна скарга не містить будь-яких доводів та аргументів щодо не співмірності та неадекватності застосованих заходів забезпечення позову.

Крім того, апеляційна скарга не містить доказів того, що зазначені вище заходи забезпечення позову, порушують права та охоронювані законом інтереси відповідача чи інших осіб, які не є учасниками справи; не призведе до втручання у діяльність відповідача, а лише запровадить законні обмеження, наявність яких дасть змогу створити належні умови для запобігання перешкодам для виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

З огляду на вищевикладені обставини, твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/21682/15 та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що вжиті згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/21682/15 заходи забезпечення позову відповідають вимогам процесуального законодавства, у тому числі щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірного утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а тому не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/21682/15.

Розподіл судових витрат

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 136-140, 240, 255, 267-271, 273, 275, 276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/21682/15 залишити без змін.

3. Справу № 910/21682/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 17.01.2022.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді С.В. Сотніков

Б.М. Грек