ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"18" січня 2022 р. м. Київ Справа № 911/1828/21
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ
про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/1828/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ
до Миронівського районного центру соціального обслуговування (Надання соціальних послуг)
про стягнення 38 699,70 грн.
Без виклику представників сторін.
Суддя Карпечкін Т.П.
обставини справи:
Господарським судом Київської області розглядалась справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ до Миронівського районного центру соціального обслуговування (Надання соціальних послуг) про стягнення 38 699,70 грн.
Рішенням Господарського суду Київської області від 15.12.2021 року у справі № 911/1828/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ задоволено повністю стягнуто з Миронівського районного центру соціального обслуговування (Надання соціальних послуг) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ 35 486,47 грн. боргу, 1 647,93 грн. пені, 358,75 грн. 3% річних, 1 206,54 грн. інфляційних та 2 270,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

04.01.2022 року після ухвалення рішення до Господарського суду Київської області від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ надійшла заява б/н від 30.12.2021 року про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи № 911/1828/21 в розмірі 6 000,00 грн.

Окрім того, зазначеною вище заявою останній просив поновити пропущений строк на подачу відповідної заяви, оскільки про рішення Господарського суду Київської області від 15.12.2021 року у справі № 911/1828/21, позивачеві стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Частинами 1, 3-4, 6 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку.

Оскільки у процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Вказані висновки щодо застосування ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України містяться у постанові Верховного Суду від 06.10.2020 року у справі № 922/376/20.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення, судом встановлено, що рішення суду від 15.12.2021 року позивачем отримано 31.12.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 052, у зв`язку з чим суд доходить висновку про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов наступних висновків.

Частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 13 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Частинами 1, 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін (ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано до суду копію договору про надання правової допомоги № 38SKVz2334-17 від 30.11.2017 року, копію додаткової угоди № 9 від 30.12.2020 року до договору про надання правової допомоги № 38SKVz2334-17 від 30.11.2017 року, копію додаткової угоди № 32 від 16.06.2021 року до договору про надання правової допомоги № 38SKVz2334-17 від 30.11.2017 року, копію звіту про фактично надані послуги від 23.12.2021 року за додатковою угодою від 16.06.2021 року до договору про надання правової допомоги № 38SKVz2334-17 від 30.11.2017 року за період з 16.06.2021 року по 23.12.2021 року та копію акту наданих послуг від 23.12.2021 року на суму 6 000,00 грн.

Також, судом встановлено, що представництво Товариства з обмеженою відповідальністю КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ здійснювалось адвокатом Тітовим Ігорем Сергійовичем, повноваження якого підтверджуються довіреністю № 459 від 30.12.2020 року, та який відповідно до свідоцтва від 12.07.2018 року ЛГ № 000156 має право на заняття адвокатською діяльністю.

Отже, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що загальний розмір фактично понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу пов`язаних із розглядом цієї справи становить 6 000,00 грн.

Здійснивши аналіз поданих позивачем доказів понесення судових витрат на оплату послуг адвоката, та враховуючи відсутність клопотання відповідача щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем до стягнення з відповідача розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову, а відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в обсязі, який достатній для покриття вартості адвокатських послуг, які необхідні для розгляду справи і фактично були надані, а саме у заявленому розмірі 6 000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1828/21 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ про стягнення з Миронівського районного центру соціального обслуговування (Надання соціальних послуг) витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/1828/21 в сумі 6 000,00 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Миронівського районного центру соціального обслуговування (Надання соціальних послуг) (08800, Київська обл., Миронівський р-н, м. Миронівка, вул. Пироженка, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ (04108, м. Київ, п-т Свободи, 2-г, літ. А, ) 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим судовим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення складено: 18.01.2022 р.

Суддя Т.П. Карпечкін