ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" січня 2022 р. Черкаси справа №925/1766/21

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., розглянув заяву представника позивачки про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» про стягнення 1 927 780,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася у Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка», у якому просить суд стягнути з відповідача вартість її частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» у розмірі 1 927 780,00 грн, а також відшкодувати судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 28916,70 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка у порядку спадкування набула права на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» у розмірі 8,53%. Позивачка подала нотаріусу заяву про вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка», у зв`язку з чим просила Товариство з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» повідомити про вартість її частки, надати обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для такого розрахунку. Відповідач будь-якої відповіді або інформації щодо розміру та порядку проведення цих виплат не надав, розрахунок з нею не провів, що і стало підставою для звернення позивачки до суду для примусового стягнення вартості частки у статутному капіталі товариства.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.12.2021 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, підготовче засідання у справі призначено на 08.02.2022.

17.01.2022 від представника позивачки адвоката Чорноіваненко Д.О. до суду надійшла заява про забезпечення позову від 14.01.2021, у якій він просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти реєстраційні дії усім органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пов`язані із державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державною реєстрацією обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо відчуження майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка», а саме перукарня №3, площею 24 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; перукарня № НОМЕР_1 , площею 21,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; перукарня АДРЕСА_3 , 17/20 частини нежитлової будівлі, площею 51,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Заява мотивована тим, що позивачка у порядку спадкування набула права на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» у розмірі 8,53%, що у грошовому виразі становить 6590,00 грн. 06.06.2019 позивачка подала заяву про вихід зі складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка», у зв`язку з чим просила повідомити про вартість її частки, надати обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для такого розрахунку. Відповідач будь-якої відповіді або інформації щодо розміру та порядку проведення цих виплат не надав, що і стало підставою для звернення із позовом до суду. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.10.2021 у справі №925/1020/19 було частково задоволено позов позивачки та зобов`язано відповідача надати позивачці інформацію вартості її частки у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Уманчанка», обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку. Дане рішення суду набрало законної сили, проте ні у добровільному, ні у примусовому порядку відповідачем не виконано. Оскільки відповідач умисно ухиляється від виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 23.10.2021 у справі №925/1020/19, добровільно свій обов`язок щодо виплати вартості частки у статутному капіталі не виконує, на думку позивачки існує цілком обґрунтована вірогідність не виконання відповідачем і рішення суду про стягнення вартості частки позивачки. Позивачка вважає, що з метою приховування наявного у відповідача нерухомого майна, на яке позивачка може звернути стягнення під час примусового виконання рішення суду у даній справі, відповідач може вчинити дії, спрямовані на відчуження майна у будь-який спосіб, приховуванням майна шляхом вчинення фіктивних правочинів, передання майна у заставу (іпотеку) третім особам, що може у подальшому призвести до невиконання рішення суду у даній справі або значно ускладнити виконання судового рішення.

Суд, розглянувши заяву представника позивачки, зазначає, що згідно з частинами 1, 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову підставою для застосування судом забезпечувальних заходів є невиконання відповідачем рішення Господарського суду Черкаської області, яким було зобов`язано відповідача надати позивачці інформацію щодо вартості її частки у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Уманчанка», обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку.

Водночас, у заяві про забезпечення позову представник позивачки просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти реєстраційні дії усім органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пов`язані із державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державною реєстрацією обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо відчуження майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка», а саме перукарня №3, площею 24 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; перукарня №7, площею 21,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; перукарня №8, 17/20 частини нежитлової будівлі, площею 51,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню, у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункти 1, 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

Суд зазначає, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню, у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акту.

Водночас, предметом спору у даній справі є вимога позивачки про стягнення з відповідача вартості її частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» у розмірі 1 927 780,00 грн. При цьому, позивачка звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову просить суд забезпечити позов шляхом заборони вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка», яке не стосується предмету спору у даній справі.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження та вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна, яке знаходиться у власності відповідача не вплине на поновлення прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, оскільки предмет спору не відповідає виду забезпечення, яке просить застосувати заявник.

Даний спір не стосується рухомого чи нерухомого майна, у даній справі не вирішується спір про визнання права (інше речове право) на будь-яке рухоме чи нерухоме майно, щодо якого заявник просить заборонити вчиняти певні дії. Отже, у даному випадку, відсутній зв`язок між обраним позивачкою заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, оскільки вказане нерухоме майно не належить до предмету спору у даній справі.

Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Мотивуючи необхідність застосування заходу забезпечення виконання рішення суду заявником не подано будь-яких доказів на підтвердження фактичних обставин, з якими пов`язується неможливість у подальшому виконати рішення суду, оскільки заява представника не містить будь-яких доводів, які б свідчили про вчинення дій на відчуження майна, вчинення прихованих правочинів чи передавання майна у заставу, тобто ґрунтується лише на припущеннях щодо настання можливої події. У той час, як саме лише посилання у заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання узятих на себе зобов`язань, без наведення відповідного обґрунтування - не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Згідно з частиною 4 статті 139 Господарського процесуального кодексу України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Отже, з положень частини 4 статті 139 Господарського процесуального кодексу України слідує, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Оскільки, забезпечення позову застосовується судом лише у разі якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, то наведена заявником підстава, що відповідач має можливість у будь-який спосіб здійснити відчуження майна не відповідає меті та підставам вжиття заходів для забезпечення позову, а також предмет спору не відповідає виду забезпечення, яке просить застосувати заявник.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти: збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення у разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Отже, оцінивши доводи заявника, суд дійшов висновку, що заява представника позивачки адвоката Чорноіваненка Д.О. про забезпечення позову не підлягає до задоволення, оскільки вона є безпідставною, заходи, які заявник просить застосувати не відповідають предмету спору, наведені заявником заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу чи будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо відчуження майна відповідача, не відповідають вимогам обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін (у тому числі з огляду на відсутність пропозицій позивачки щодо зустрічного забезпечення), подані без урахування наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог у даній справі, тому суд зазначає, що заява ґрунтується лише на припущеннях, без посилання на конкретні обставини та докази, які б свідчили про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду без вжиття заходів до забезпечення позову.

На підставі викладено, керуючись статтями 136-140, 141, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивачки адвоката Чорноіваненка Дениса Олександровича про забезпечення позову від 14.01.2021.

Ухвала набирає чинності з моменту підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею чинності.

Суддя О.І.Кучеренко