ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/995/19 (909/1161/21)

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А. , секретар судового засідання Попович Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Дочірнє підприємство "Івано-Франківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія " Автомобільні дороги України", вул. Є. Петрушевича, буд.1,м. Івано-Франківськ,76004

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрекскавація-В" вул. Айвазовського, буд.26,м. Вінниця, Вінницька область, 21022

про стягнення заборгованості в сумі 107 974 грн 68 коп.

за участю представника відповідача Мишковська Т.ТМ. ( в режимі відеоконференцзв"язку)

ВСТАНОВИВ

позивач Дочірнє підприємство "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія " Автомобільні дороги України" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача ТОВ "Укрекскавація-В" про стягнення 107974,68грн.

Ухвалою суду від 30.11.2021року відкрито провадження у даній справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, становлено відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167,184 ГПК України. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

Ухвалою суду від 28.12.2021 судове засідання відкладено на 25.01.2022.

Відповідач адресував суду відзив на позов ( вх. 20781/21 від 28.12.2021) у якому зазначає, що ТОВ "Укрекскавація-В" бездіяльністю боржника щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту заявника за укладеними договорами завдано збитки та просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності.

Позивач правом на участь представника у даному судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином; про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутнім у даному судовому засіданні від позивача до суду не надійшло.

Відповідач у судовому засіданні проти заявленого позову заперечує, просить суду у позові відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрекскавація-В" (надалі ТОВ "Укрекскавація-В") та Дочірнє підприємство "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в особі філії "Тлумацький райавтодор" (надалі ДП "Івано-Франківський облавтодор") перебувають у господарських відносинах.

17 березня 2017 року між ТОВ "Укрекскавація-В" та філією "Тлумацький райавтодор" ДП "Івано-Франківський облавтодор" укладено договір №8 від 17.03.2017 р. на виконання робіт по влаштуванню під`їзної дороги на загальну суму 736499 гривень.

Роботи, обумовлені договором, Підрядником виконані і Замовником прийняті без зауважень, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в: Акт від 28.04.2017 на суму 45066 грн. з ПДВ; акт від 28.04.2017 на суму 130884 грн. з ПДВ; Акт від 12.05.2017 на суму 193612 грн. з ПДВ; Акт від 31.05.2017 на суму 77584 грн. з ПДВ; Акт від 30.06.2017 на суму 334422 грн. з ПДВ; Акт від 30.06.2017 на суму 60466 грн. з ПДВ.

Всього виконано робіт на загальну суму 842034 грн. з ПДВ.

Замовником було здійснено оплату за виконані роботи згідно виписок з банківського рахунку на загальну суму 747684,87 грн.

Основна заборгованість замовника перед підрядником складає 94349,13 грн.

Філією "Тлумацький райавтодор" ДП "Івано-Франківський облавтодор" була направлена претензія від 12.09.19 №67, яка була отримана ТОВ "Укрекскавація-В" і на яку Товариством було надано відповідь 17.01.2019 №01-8, у якій Товариство висловило незгоду оплатити суму боргу. Дочірнім підприємством була повторно направлена претензія від 15.10.21 із вимогою оплатити суму боргу, проте вона була залишена Замовником без відповіді.

Внаслідок прострочення виконанням відповідачем зобов`язань за договором позивач здійснив нарахування 3% річних, пені та інфляційних втрат.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

17.03.2017 року між ДП "Івано-Франківський облавтодор" в особі філії "Тлумацький райавтодор" та ТОВ "Укрекскавація-В" (замовник) укладено договір виконання робіт № 8.

Згідно з ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією із підстав виникнення зобов`язань та обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором підряду.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до ст. 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Згідно ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Статтею 843 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач роботи за Договором виконав на загальну суму 842034,00 грн., що підтверджується підписаним сторонами та скріпленим їх печатками актами приймання робіт.

Відповідач здійснив часткову оплату отриманих послуг на суму 747684,87грн.

Доказів оплати виконаних позивачем робіт на суму 94349,13грн. суду не надано.

В той же час судом встановлено, що відповідачем подано до суду заяву ( вх. 20781/21 від 28.12.2021) про застосування строків позовної давності.

Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Пунктом 4.2. Постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» (надалі також «Постанова Пленуму № 10»),зазначено, що у зобов`язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов`язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов`язання мало бути виконане.

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму № 10, за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Як вже зазначено вище, позивачем виконані роботи, які прийняті відповідачем відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт. Відповідачем належним чином не виконано обов"язку щодо оплати вказаної заборгованості, отже судом встановлено наявність факту порушення Відповідачем права Позивача на отримання відповідних коштів.

Частинами 3, 4 статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму № 10, якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України).

Судом встановлено, що останній акт приймання виконаних будівельних робіт був складений та підписаний сторонами 30.06.2017року, остання оплата була здійснена відповідачем 01.09.2017року.

Згідно з частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати свої права в примусовому порядку через суд (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 у справі № 6-116цс13).

Статтею 256 Цивільного Кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно статті 257 Цивільного Кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Отже, позовна давність за вимогами про стягнення заборгованості починає свій відлік з 02.09.2017(тобто наступного дня що слідує після останнього дня строку оплати) За таких обставин строк позовної давності щодо вимогам про стягнення заборгованості за договором № 8 від 17.03.2017 від сплив 02.09.2020.

Враховуючи викладене вище, оскільки позовна заява подана позивачем до суду засобами поштового зв`язку 29.11.2021, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо заборгованості на загальну суму 94349,13грн., у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності щодо вказаних вимог.

Відповідно сплив і строк позовної давності за вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних, пені та інфляційних втрат, як вимоги які є похідними від основного боргу.

Отже, враховуючи те, що позивач звернувся в господарський суд з позовом про стягнення 110244,68грн. заборгованості із спливом строку позовної давності, про застосування якої просить відповідач, суд дійшов висновку про відмову в позові у зв`язку із спливом позовної давності.

Згідно із частинами 2, 3 ст. 13, частиною 1 ст. 74 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 27.01.2022

Суддя Шкіндер П.А.