ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2022 р. Справа№ 911/8/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

секретар судового засідання Мельничук О.С.,

представники сторін:

від позивача - Галюта М.Г.,

від відповідача - не з`явились,

від третьої особи 1 - не з`явились,

від третьої особи 2 - Бандола О.О.,

від третьої особи 3 - не з`явились,

розглядає апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід Фінанс"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.12.2021 року

про зупинення провадження

у справі №911/8/21 (суддя Подоляк Ю.В.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід Фінанс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія Буд Груп"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Орбіт Мультиплекс"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрполіскорм"

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вектор XXI"

про стягнення 72272386,60 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У 2021 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Схід Фінанс" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія Буд Груп" про стягнення 72272386,60 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.12.2021 року задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрполіскорм" про зупинення провадження, зупинено провадження у справі № 911/8/21 до вирішення спору у справі Господарського суду Київської області № 911/1418/17 (911/3105/21) та набрання законної сили рішення у вказаній справі, зобов`язано учасників справи повідомити суд про результати розгляду справи Господарським судом Київської області № 911/1418/17 (911/3105/21) та надати відповідні докази.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що Господарським судом Київської області в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрполіскорм" № 911/1418/17 (911/3105/21), встановлюється питання щодо недійсності чи навпаки договору про відступлення права вимоги від 14.09.2016 року, укладеного між ТОВ "Укрполіскорм" та ТОВ "Туристична компанія "ЮТН-Україна", яке перейменоване на ТОВ "Орбіт Мультиплекс", на підставі якого в свою чергу, ґрунтуються позовні вимоги позивача у даній справі і лише після прийняття остаточного рішення по зазначеній справі буде можливим визначити наявність у позивача правових підстав вимагати стягнення з відповідача заявленої до стягнення суми заборгованості.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Схід Фінанс"звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 14.12.2021 року у справі №911/8/21 та направити матеріали справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що ухвала суду першої інстанції є безпідставною та прийнятою з порушенням норми п. 5, ч. 1, ст. 227 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема скаржник вважає, що матеріали даної справи містять максимальний обсяг доказів (наразі він навіть більший ніж в матеріалах справи №911/1418/17 (911/3105/21)), достатніх для оцінки дійсності чи недійсності договору про відступлення права вимоги від 14.09.2016 року на тих підставах, які вказані як підстави недійсності його в межах справи №911/1418/17 (911/3105/21). Також скаржник зазначає, що підстави визнання правочину недійсним за спеціальним законодавством про банкрутство не зазначені в позові у заявленому в межах справи №911/14/18/17 (911/3105/21). Крім того скаржником наведено спростування обґрунтування позову у справі №911/1418/17 (911/3105/21) по суті.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2021 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід Фінанс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.12.2021 року у справі №911/8/21, витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/8/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід Фінанс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія Буд Груп" про встягнення 72 272 386, 60 грн. та призначено розгляд справи на 26.01.2022 року.

25.01.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від третьої особи 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні 26.01.2022 року представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу, представник третьої особи 2 надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представники відповідача, третьої особи 1 та третьої особи 3 в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників відповідача, третьої особи 1 та третьої особи 3.

Статтею 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до п.1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульованого нормами статей 227, 228 Господарського процесуального кодексу України в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

За змістом пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У разі застосування наведеної правової норми за вимогами статті 234 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Крім цього, слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього.

Подібний правовий висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №904/3935/18, від 29.04.2020 року у справі №903/611/19 та від 18.05.2020 року у справі №905/1728/14-908/4808/14.

Зупиняючи провадження у даній справі, місцевий господарський суд зазначив, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід Фінанс", які розглядаються у справі №911/8/21 ґрунтуються на договорі про відступлення права вимоги від 14.09.2016 року, який оскаржується в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрполіскорм" № 911/1418/17 (911/3105/21).

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що він позбавлений можливості самостійно перевірити обставини, викладені ТОВ "Укрполіскорм" у позові, розгляд якого здійснюється Господарським судом Київської області в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрполіскорм".

В той же час, колегія суддів зазначає, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.05.2021 року у справі № 917/349/20, від 23.04.2021 року у справі № 922/1644/20, від 11.01.2021 року у справі № 904/8122/17, від 04.12.2020 року у справі № 917/514/19, від 06.05.2020 року у справі № 910/15293/19 та від 24.05.2021 року у справі №910/7331/20

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, всупереч положенням процесуальних норм, які регулюють інститут зупинення провадження у справі, зупиняючи провадження у справі, в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, з яких він дійшов висновку саме про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Водночас суд першої інстанції має достатньо правових підстав та повноважень для розгляду та вирішення по суті цієї справи.

При цьому, посилання суду першої інстанції на те, що у справі № 911/1418/17 (911/3105/21) розглядаються вимоги про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 14.09.2016 року не свідчать про неможливість розгляду даної справи, зважаючи на презумпцію правомірності правочину, визначену приписами статті 204 Цивільного кодексу України.

Суд першої інстанції не дав належної правової оцінки вказаній нормі та не врахував, що закріплена зазначеною статтею ЦК України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що предметом розгляду справи про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 14.09.2016 року є питання правомірності переходу права вимоги позивачу.

В той же час, у випадку задоволення такого позову відбудеться реституція, і права позивача щодо вимоги про стягнення перейдуть до первісного кредитора.

При цьому зміна кредитора у зобов`язанні взагалі ніяким чином не впливає на суму та розмір заборгованості, що є предметом розгляду у справі №911/8/21.

Колегія суддів зазначає, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (див. Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands, рішення від 27.10.1993, серія A, N 274, с. 19, § 33 та Ankerl v. Switzerland, рішення від 23.10.1996, Reports 1996-V, стор. 1567-68, § 38).

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини питання про те, чи є розумним строк розгляду справи, повинно оцінюватись в контексті конкретних обставин справи і з урахуванням критеріїв, встановлених практикою Суду, зокрема, складність справи, дій заявника й учасників справи, а також важливості можливого результату судового процесу для заявника (рішення у справі "Кудла проти Польщі" ("Kudla v. Poland", № 30210/96, § 124).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального звинувачення.

Таке право кореспондується з обов`язком добросовісного використання як сторонами, так і судом, своїх процесуальних прав та необхідністю утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати наданих процесуальним законом заходів до скорочення періоду судового провадження. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" від 07.07.1989, § 35,) "Смірнова проти України" (від 08.11.2005, § 66, § 69).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано зупинив провадження у даній справі за наявності власних повноважень щодо оцінки доказів та обставин справи, що мало наслідком порушення принципу змагальності та розумності строків розгляду справи.

В той же час порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 року у справі №910/5425/18, від 20.06.2019 року у справі №910/12694/18 та від 18.05.2020 року у справі №905/1728/14-908/4808/14.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у справі №911/8/21 до вирішення спору у Господарського суду Київської області №911/1418/17 (911/3105/21) є таким, що зроблений з порушенням пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України, а також частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Не звернувши уваги на наведені у цій постанові обставини, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі, при цьому порушивши положення пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду про зупинення провадження у даній справі не можна визнати такою, що прийнята з дотриманням норм процесуального та матеріального права при повному з`ясуванні усіх обставин, що мають значення для справи, а тому ухвала Господарського суду Київської області від 14.12.2021 року у справі № 911/8/21 підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід Фінанс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.12.2021 року у справі № 911/8/21 підлягає задоволенню.

Оскільки судом апеляційної інстанції остаточного рішення зі спору у даній справі не приймається, то розподіл судових витрат за перегляд справи в апеляційному порядку підлягає здійсненню судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 129, 255, 269, п. 6 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід Фінанс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.12.2021 року у справі № 911/8/21 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 14.12.2021 року у справі № 911/8/21 скасувати.

3. Справу № 911/8/21 направити до Господарського суду Київської області для подальшого розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.01.2022 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз