У Х В А Л А

18 січня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/1026/21

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., розглянувши заяву відповідача - Фермерського господарства «Мештера Йосипа Івановича» про відвід судді в справі

за позовом в.о. керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури в інтересах держави,

вул. Замкова, 9А, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16000,

e-mail: ;

в особі позивача: Коропської селищної ради Чернігівської області,

вул. Горького, 9, смт. Короп, Чернігівська область, 16200,

e-mail: ;

до відповідача: Фермерського господарства "Мештера Йосипа Івановича",

провул. Польовий, 8, с. Карильське, Чернігівська область, 16251,

предмет спору: про розірвання договору оренди землі та зобов`язання повернути земельну ділянку

без виклику (повідомлення) сторін

ВСТАНОВИВ:

30.09.2021, в.о. керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі позивача Коропської селищної ради Чернігівської області, подано позов до Фермерського господарства "Мештера Йосипа Івановича", з проханням: розірвати договір оренди землі від 02.06.2006 площею 26,09га, зареєстрований у Коропському відділі Чернігівської РФ ЦДЗК 15.11.2006, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис №02, та зобов`язати Фермерське господарство "Мештера Йосипа Івановича" повернути Коропській селищній раді Новгород-Сіверського району Чернігівської області вищевказану земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору оренди земельної ділянки від 02.06.2006 та норм земельного законодавства в частині договірних зобов`язань зі сплати орендної плати за землю та, як наслідок, розірвання спірного договору з підстав систематичного невнесення орендної плати та повернення земельної ділянки власнику - державі в особі Коропської селищної ради.

Ухвалою суду від 25.10.2021, після усунення недоліків позовної заяви №2532вих-21, відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.11.2021. Вказаною ухвалою сторонам у справі встановлено процесуальні строки для подачі письмових заяв по суті спору, зокрема, відповідачу - тривалістю 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позов із урахуванням вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України).

19.11.2021, в.о. керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури, подано заяву №3001вих-21 від 18.11.2021 про збільшення розміру позовних вимог, з проханням викласти п.2 прохальної частини позовної заяви в наступній редакції: стягнути з відповідача на користь Чернігівської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 4540грн, сплачений при поданні позову. Решту позовних вимог заявник просив залишити без змін.

Здійснивши аналіз змісту заяви в.о. керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури №3001вих-21 від 18.11.2021, суд дійшов висновку, що за правовим змістом дана заява не є заявою про збільшення позовних вимог, в розумінні статті 46 ГПК України, оскільки зміст первісних позовних вимог залишено без змін. Натомість, прокурором виправлено помилку допущену при визначенні розміру судового збору, що мав бути сплачений до Державного бюджету України, при зверненні до суду з відповідним позовом, що за результатами вирішення спору підлягає розподілу між сторонами.

23.11.2021, від відповідача, на електронну адресу суду, надійшла заява про відкладення підготовчого засідання, оскільки на день проведення підготовчого засідання строк на подання відзиву не сплинув; також просив суд додатково повідомити чи прийнята до розгляду заява прокурора про збільшення позовних вимог; чи продовжено судом процесуальний строк на подання відзиву, з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог.

При цьому, відповідач не повідомив суд про необхідність додаткового часу на подання відзиву на позов, понад строк установлений ухвалою суду від 25.10.2021; клопотання про продовження строку для подання до суду та направлення іншим учасникам справи, в порядку частини 2 статті 119, статей 165, 178 ГПК України, відзиву на позов, відповідачем до суду не заявлено.

Судом констатовано, що відповідачем, в установлений строк, не подано відзив на позов. Ухвала про відкриття провадження в справі від 25.10.2021 отримана відповідачем засобами поштового зв`язку 13.11.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №309, граничний строк на подання відзиву сплинув 29.11.2021, з урахуванням правил обчислення перебігу процесуальних строків, установлених статтею 116 ГПК України.

23.11.2021, у підготовчому засіданні, суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви до 21.12.2021, про що позивач та відповідач повідомлені в порядку статей 120, 121 ГПК України.

21.12.2021, від відповідача, на електронну адресу суду, надійшла заява щодо обґрунтувань підстав звернення до суду прокурора, відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру", із зазначенням підстав для залишення даної позовної заяви без розгляду.

Також, 21.12.2021, від відповідача, на електронну адресу суду, надійшло клопотання про витребування доказів, з проханням: витребувати архівну судову справу Господарського суду Чернігівської області №735/412/18, у межах якої вже досліджувалось питання сплати орендної плати за договором оренди землі від 02.06.2006 за всі роки.

21.12.2021, у підготовчому засіданні, суд постановив протокольну ухвалу про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів, з огляду на порушення строку та порядку подання зазначеного клопотання. Відповідачем не заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для витребування додаткових доказів у справі, в порядку статей 80, 81 та частини 1 статті 119 ГПК України.

21.12.2021, суд постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження у справі №927/1026/21 на 29 днів, та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 11.01.2022.

10.01.2022, від відповідача, на поштову адресу суду, надійшов відзив на позовну заяву та заяву про збільшення розміру позовних вимог (датований 05.01.2022), спільно з письмовою заявою про продовження процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач мотивував необхідність продовження судом строку для подачі відзиву на позов наступним: справа перебуває на стадії підготовчого провадження; до цього часу судом не вирішено заяву відповідача про залишення позову прокурора без розгляду (подану відповідачем - 21.12.2021); а також з огляду на нові обставини щодо відкриття, 30.12.2021, апеляційного провадження з оскарження рішення від 07.05.2020 у справі №620/873/20, за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області до Фермерського господарства "Мештера Йосипа Івановича" про стягнення податкового боргу як основну підставу позову (аргументація існування заборгованості з орендної плати та, відповідно, підстава розірвання договору оренди земельної ділянки), - саме на даний час відповідач має всі необхідні фактичні та юридичні обставини для подання змістовного відзиву на позовну заяву та заяву прокурора про збільшення розміру позовних вимог (датовану 18.11.2021). Також звертав увагу, що позовна заява є значною по змісту та містить численний об`єм додатків, що потребує значного часу на опрацювання та формування правової позиції відносно заявлених вимог.

10.01.2022, від в.о. керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури, надійшли пояснення №43вих-22 від 06.01.2022, якими звернено увагу суду на пропущення відповідачем процесуального строку для подання відзиву на позов; висловлено прохання взяти до уваги, що підстави на представництво інтересів держави в цьому спорі та скерування до суду відповідного позову прокуратурою обґрунтовано в позовній заяві, прийнятій судом до розгляду.

11.01.2022, судом роз`яснено, що фактично заява керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури про "збільшення розміру позовних вимог" №3001вих-21 від 18.11.2021 за своїм процесуальним статусом та змістом не є заявою про збільшення позовних вимог, оскільки не містить жодної зміненої позовної вимоги, не доповнює та не зменшує їх, а є виключно заявою про виправлення помилки в зазначенні суми судового збору, заявленого до стягнення з відповідача та сплаченого прокурором. Заява керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури №3001вих-21 від 18.11.2021 про збільшення розміру позовних вимог приєднана до матеріалів справи.

11.01.2022, судом постановлено протокольну ухвалу про відмову в задоволенні заяви відповідача про продовження процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву, за недоведеністю поважності причин пропуску строку для своєчасної подачі відзиву на позовну заяву (граничний строк сплинув ще 29.11.2021).

За статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням установленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

11.01.2022, судом постановлено протокольну ухвалу про залишення без розгляду відзиву на позов (датованого 05.01.2022).

За висновком суду, відповідачем, протягом тривалого часу підготовчого провадження (перебіг строків розпочато з 01.11.2021), не наведено жодних поважних підстав неможливості своєчасного подання, в порядку статей 165, 178 ГПК України, мотивованого відзиву на позов та поважних обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення такої процесуальної дії як подання в установлений судом строк відзиву на позовну заяву.

11.01.2022, суд, керуючись статтями 185, 233, 234 ГПК України, ухвалив закрити підготовче провадження у справі №927/1026/21 та призначити справу по суті на 15.02.2022, про що позивач та відповідач повідомлені в порядку статей 120, 121 ГПК України.

13.01.2022, відповідачем, засобами електронного зв`язку, подано заяву про відвід судді, в якій посилається на: суб`єктивне та упереджене ставлення судді в справі до нього протягом усіх судових засідань, в результаті чого він позбавлений можливості аргументувати в повній мірі свою правову позицію по суті спору; зазначає, що станом на день чергового підготовчого засідання, він не володів інформацією чи прийнята до спільного розгляду заява прокурора про збільшення позовних вимог (датована 18.11.2021), та чи продовжений судом процесуальний строк на подання відзиву, з урахуванням змісту цієї заяви (наведені дії оцінюються відповідачем як перешкоджання в своєчасному поданні відзиву на позов); вказує на не вирішення судом у підготовчому засіданні (21.12.2021) його заяви про залишення позову прокурора без розгляду та про неможливість ознайомитись із залученими (11.01.2021) до матеріалів справи поясненнями прокурора з цього питання; про свою незгоду з рішенням судді про відмову в продовженні строку для подачі відзиву на позов та залишення відзиву на позов (з додатками) без розгляду.

Заявник мотивував звернення до суду з заявою про відвід судді на даній стадії тим, що про наявність обставин, що свідчать про упередженість суду йому стало відомо в ході проведення судового засідання 11.01.2022, тобто з урахуванням приписів абзацу 2 частини 3 статті 38 ГПК України, ним дотримано процесуальні строки для подання до суду заяви наведеного змісту.

Відповідно до частин 1-3 статті 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження в справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою суду від 13.01.2022, заявлений відвід представника відповідача - адвоката Нежевело В.В., викладений в заяві від 12.01.2022, визнано необґрунтованим. Вирішено передати заяву представника відповідача - Нежевело В.В. для вирішення питання про відвід судді Демидової М.О. від участі в розгляді справи №927/1026/21 на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, в порядку встановленому частиною 1 статті 32 ГПК України.

За результатами автоматизованого розподілу заяву про відвід судді по справі №927/1026/21 передано на розгляд судді Романенко А.В., про що сформовано протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

За частинами 7, 8 та 11 статті 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Проаналізувавши доводи представника відповідача адвоката Нежевело В.В. у заяві б/н від 12.01.2022, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі в розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру в заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Запровадження законодавцем інституту відводу судді, унормованого в положеннях статей 35-40 ГПК України, мало на меті в першу чергу уникнення будь-яких ризиків можливості порушення основних засад (принципів) господарського судочинства, якими є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення в визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, та забезпечення гарантії дотримання декларованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року прав на судовий захист при зверненні особи до суду з метою їх реалізації.

У зв`язку з цим було визначено перелік випадків, за наявності яких може виникати можливість порушення наведених принципів та гарантій, які було унормовано в статті 35 ГПК України.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, суд, у межах своїх повноважень, має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини "Ветштайн проти Швейцарії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2009 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

При вирішенні справи "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини в пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Окрім того, за практикою Європейського Суду з прав людини, при вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумніватися в неупередженості конкретного судді позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду. Особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Отже, при об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді. Суб`єктивний критерій, в свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Відповідно до частини 1 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований в результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, установлених статтею 36 цього Кодексу.

За частиною 4 статті 38 ГПК України встановлення обставин, указаних у пунктах 1-4 частини 1 статті 35 та статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Відвід повинен бути вмотивованим (частина 3 статті 38 ГПК України).

Зі змісту заяви відповідача про відвід судді в справі №927/1026/21 вбачається, що останній не погоджується з процесуальними рішеннями, прийнятими суддею Демидовою М.О., в межах підготовчого провадження в даній справі, зокрема: відсутністю в відповідача можливості аргументувати в повній мірі свою правову позицію по суті спору; незгодою з рішенням судді про відмову в продовженні строку для подачі відзиву на позов та залишення відзиву на позов (з додатками) без розгляду. Зазначав про свою необізнаність із ходом підготовчого провадження, зокрема, щодо прийняття до розгляду заяви прокурора про збільшення позовних вимог (датована 18.11.2021). Вказував на не вирішення судом у межах підготовчого провадження його заяви про залишення без розгляду позову прокурора.

Інших обставин відповідачем у заяві про відвід судді Демидової М.О. у справі №927/1026/21 не наведено.

За частиною 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

У контексті поданої заяви суд звертає увагу на приписи частини 4 статті 35 ГПК України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу судді, в провадженні якого знаходиться справа.

Відповідно до п.1, п.4 частини 1 статті 42 ГПК України, учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти.

За висновком суду, відповідач на власний розсуд користується наданими йому процесуальними правами. В ході підготовчого провадження він мав можливість приймати участь у підготовчих засіданнях у справі, та не був позбавлений можливості в будь-який час ознайомитись з матеріалами справи. Відтак його доводи про необізнаність про хід підготовчого провадження в даній справі та наявними матеріалами справи, залишено судом поза увагою.

Доводи відповідача щодо прийняття до розгляду заяви керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури №3001вих-21 від 18.11.2021 про збільшення розміру позовних вимог лише в судовому засіданні 11.01.2022 (що на його думку свідчить про упередженість судді) є безпідставним, оскільки відповідно до п.10 частини 2 статті 182 ГПК України, суд у підготовчому засіданні вирішує заяви та клопотання учасників справи. Натомість як установлено судом, заява прокурора №3001вих-21 від 18.11.2021, за своїм правовим змістом не є заявою про збільшення позовних вимог, у розумінні статті 46 ГПК України, а тому не підлягала вирішенню в підготовчому засіданні в межах зазначеного прокурором її процесуального статусу; вказана заява підлягала приєднанню судом до матеріалів справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем пропущено процесуальний строк для подачі відзиву на позов, у порядку статей 165, 178 ГПК України, та не доведено на підставі належних, допустимих та достовірних доказів, у розумінні статей 76-78 ГПК України, існування поважний причин для продовження судом строку для подачі відзиву на позов, у порядку частини 2 статті 119 ГПК України. Відтак судом обґрунтовано залишено відзив на позов (з доданими до нього документами) без розгляду.

Суд зазначає, що обставини, викладені відповідачем у заяві щодо обґрунтувань та підстав звернення до суду прокурора, відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру», як підстави для залишення позовної заяви без розгляду, мають будуть досліджені та оцінені судом під час вирішення спору по суті та прийняття рішення в справі.

Суд вважає за доцільне зауважити, що оцінка залучених у судовому засіданні зазначених документів у контексті статей 76 - 79 ГПК України не здійснювалася, оскільки надається при вирішенні спору по суті. Натомість, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають установленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті (частина 1 статті 177 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За частиною 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом (частина 3 статті 13 ГПК України).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Враховуючи наведене, доводи представника ФГ «Мештера Йосипа Івановича», адвоката Нежевело В.В., у заяві б/н від 12.01.2022 про відвід судді Демидової М.О. мають суб`єктивний характер, є незгодою з процесуальними рішеннями судді та не свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді. Кожна справа вирішується судом виключно на підставі наявних у матеріалах справи доказів, які не мають для суду заздалегідь установленої сили. Відтак заявлений відвід є необґрунтованим. Мотиви, викладені в заяві, є власними судженнями та суб`єктивними припущеннями сторони.

Частиною 1 статті 40 ГПК України встановлено, що в разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу. Відповідно, в разі відмови в задоволенні заяви про відвід - розгляд справи продовжується тим самим складом суду (суддею), який здійснював розгляд такої справи до подачі стороною такої заяви.

Зважаючи на викладене, підстави для задоволення заяви про відвід судді Демидової М.О. в справі №927/1026/21 відсутні.

Керуючись статтями 35, 36, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви адвоката Нежевело В.В. Фермерського господарства «Мештера Йосипа Івановича» () б/н від 12.01.2022 про відвід судді в справі №927/1026/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.01.2022

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко