номер провадження справи 32/176/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2022 Справа № 908/3290/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Колодій Н.А., розглянувши в письмовому позовному провадженні без виклику представників сторін справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Ліфтовик ЗП (69123, м. Запоріжжя, Хортицьке шосе, буд. 1, )

до відповідача: Житлово-будівельного кооперативу -14 Запоріжсталь (69097, м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, буд. 8, )

про стягнення 45380,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області 12.11.2021 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Ліфтовик ЗП про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу -14 Запоріжсталь основного боргу за договором № 109.19-ЗП про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів в розмірі 45380,00 грн.

Також в позовній заяві заявлено про стягнення з відповідача судових витрат понесених у зв`язку з розглядом справи, які складаються: з суми 2270 грн. судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 12.11.2021 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи та визначено до розгляду судді Колодій Н.А.

Ухвалою Господарського суду від 17.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3290/21, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку письмового позовного провадження без виклику представників сторін.

Ухвала суду від 17.11.2021 про відкриття провадження у справі № 908/3290/21, яка направлялася на зазначену адресу відповідача, повернулася на адресу Господарського суду Запорізької області без вручення, з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу (безкоштовного) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Житлово-будівельного кооперативу -14 Запоріжсталь є: 69097, м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, буд. 8, що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Нормами Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. (ч. 7 ст. 120 ГПК України).

В постанові Верховного Суду від 08.04.2019 у справі № 922/2887/16 викладена правова позиція, що сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі відповідачем та повернення її до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 908/3290/21.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.11.2021 у справі № 908/3290/21 відповідачу запропоновано у відповідності ст. ст. 165, 251 ГПК України, подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання.

Відзив на адресу суду від відповідача у зазначений в ухвалі суду від 17.11.2021 у справі № 908/3290/21 процесуальний строк для подачі відзиву не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило, правову позицію у справі не висловив.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За таких обставин, суд визнав наявні в матеріалах справи № 908/3290/21 письмові докази достатніми для всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 17.01.2022.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2019 між Житлово-будівельним кооперативом -14 Запоріжсталь (далі замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Ліфтовик ЗП (далі виконавець, позивач) укладено договір № 109.19-ЗП про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. якого відповідач доручає, а позивач приймає на себе п. 1.1. договору) організацію і виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів згідно ПББЕЛ, Положення про систему технічного обслуговування та ремонту ліфтів в Україні КД 36.1-001-2000, ДСТУ 22845-85 «Ліфти електричні, пасажирські, вантажні. Правила організації вибництва приймання монтажних робіт», ДСТУ 22011-95 «Ліфти пасажирські та вантажні. Технічні умови», положення про технічне обслуговування, ремонт та реконструкцію (відновлення) систем ОДС на об`єктах відповідача.

Пунктом 1.2. договору передбачено, час виконання робіт згідно з графіком технічного обслуговування ліфтів, який узгоджено з відповідачем.

Вартість договору складає добуток терміну дії договору та погодженої щомісячної суми оплати робіт, яка наведена у Додатку №1 (п. 2.1 договору).

Пунктом 2.2 договору передбачено, що відомість визначеної погодженої щомісячної суми оплати робіт наведена у Додатку № 1, який є невідємною частиною Договору, і на день укладення договору скаладає 4028 грн. 00 коп. (без ПДВ).

Згідно п.п. 3.1.1. договору, позивач має право отримувати оплату за надані відповідачу послуги згідно умов цього договору.

У кінці поточного місяця, позивач надає відповідачу акт виконаних робіт з зазначенням їх вартості (п. 5.1. договору).

Відповідно до п.5.2 договору, відповідач підписує акти, засвідчує підпис печаткою і у 3-х денний термін повертає Акти позивачу.

Оплата виконаних робіт позивачу проводиться відповідачем не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним і здійснюється на підставі Акту виконаних робіт (п. 5.3. договору).

Строк дії договору № 109.19-ЗП з 01.11.2019 по 31.12.2021 (п. 9.1).

01.12.2020 сторонами підписана Додаткова угода № 1 до договору , відповідно до якої пункт 2.2. викладено у новій редакції: «Відомість визначеної погодженої щомісячної суми оплати робіт наведена у Додатку № 1 до Додаткової угоди № 1 від 01.12.2020, який є невідємною частиною Договору, і на день укладення договору скаладає 4832 грн. 00 коп. (без ПДВ).

Сторонами підписано додаток до договору № 1 Відомість визначеної погодженої щомісячної вартості від 01.11.2019 та додаток № 1 до Дотаткової угоди № 1 від 01.12.2020 Відомість визначеної погодженої щомісячної вартості.

Факт виконання умов договору підтверджується підписаними обома сторонами та скріпленими печатками Актами здачі прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму 99880,00 грн. за період з листопада 2019 вересень 2021, а саме: № ОУ-0000432 від 30.11.2019 на суму 4028,00 грн., № ОУ-0000575 від 31.12.2019 на суму 4028,00 грн., № ОУ-0000116 від 31.01.2020 на суму 4028,00 грн., № ОУ-0000249 від 29.02.2020 на суму 4028,00 грн., № ОУ-0000381 від 31.03.2020 на суму 4028,00 грн., № ОУ-0000511 від 30.04.2020 на суму 4028,00 грн., № ОУ-0000536 від 31.05.2020 на суму 4028,00 грн., № ОУ-0000668 від 30.06.2020 на суму 4028,00 грн., № ОУ-0000942 від 31.08.2020 на суму 4028,00 грн., № ОУ-0000804 від 31.07.2020 на суму 4028,00 грн., № ОУ-0001081 від 30.09.2020 на суму 4028,00 грн., № ОУ-0001219 від 31.10.2020 на суму 4028,00 грн., № ОУ-0001366 від 30.11.2020 на суму 4028,00 грн., № ОУ-0001506 від 31.12.2020 на суму 4028,00 грн., № 83 від 31.01.2021 на суму 4832,00 грн., № 250 від 28.02.2021 на суму 4832,00 грн., № 386 від 31.03.2021 на суму 4832,00 грн., № 535 від 30.04.2021 на суму 4832,00 грн., № 680 від 31.05.2021 на суму 4832,00 грн., № 826 від 30.06.2021 на суму 4832,00 грн., № 965 від 31.07.2021 на суму 4832,00 грн., № 1097 від 31.08.2021 на суму 4832,00 грн., № 1116 від 30.09.2021 на суму 4832,00 грн.

Відповідач частково перерахував на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти за отримані послуги в загальній сумі 54500 гривень. Сплата вказаних коштів підтверджується виписками з банківського рахунку, які містяться в матеріалах справи.

На момент подачі позовної заяви позивач вказує, що у відповідача перед ТОВ «Ліфтовик ЗП» існує заборгованість в сумі 45380 грн.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором, наявність заборгованості стали підставою для звернення позивача за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Оцінивши наявні у матеріалах справи документи суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, за ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Нормами ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Факт виконання умов договору підтверджується підписаними обома сторонами та скріпленими печатками Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) з технічного обслуговування та ремонту ліфтів за період листопада 2019 по вересень 2021.

Контррозрахунку спірної суми відповідачем суду не надано. Доказів сплати суми боргу у повному обсязі відповідачем суду не надано.

Заборгованість відповідача у розмірі 45380,00 грн. підтверджена матеріалами справи.

Таким чином, заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основної заборгованості на суму 45380,00 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Що стосується судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з позовною заявою, позивач просив стягнути з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6500 (2500 грн.- складання позовної заяви, 2000 грн. участь в одному судовому засіданні у випадку виклику сторін).

За змістом статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 1 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно частин 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність": адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 даного Закону, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 161 ГПК України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що 01.11.2021 адвокатом Шкабуро О.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю Ліфтовік ЗП (клієнт) укладено договір про надання послуг з правничої (правової) допомоги, яким передбачено наступне.

Предметом даного Договору є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом, відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів Клієнта, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором (п. 1.1.).

На виконання п. 1.1. даного Договору Клієнт надає право (уповноважує) Адвоката, а Адвокат бере на себе виконання наступних дій з надання правової допомоги:

- представництво інтересів клієнта в будь - яких органах судової, законодавчої та виконавчої влади, в правоохоронних та контролюючих органах, органах місцевого самоврядування, фіскальній службі, прокуратурі, поліції, органах нотаріату, державної виконавчої служби та перед приватними виконавцями, банками, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та будь-якими фізичними особами;

- в судах всіх інстанцій, у тому числі місцевих судах (загальної юрисдикції, господарських, адміністративних), судах апеляційної та касаційної інстанцій (загальної юрисдикції, господарських, адміністративних), Верховному Суді з усіма правами наданими позивачу, відповідачу, третій особі, заявнику, скаржнику, заінтересованій особі, стороні виконавчого провадження, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, незалежно від процесуального статусу Клієнта (потерпілий, затриманий, підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений, свідок, цивільний позивач, цивільний відповідач у кримінальному провадженні, тощо) (п. 2.1.).

Клієнт зобов`язується:

- своєчасно забезпечувати Адвоката всім необхідним для виконання даних йому доручень, передбачених даним Договором, у т. ч, документами у потрібній кількості примірників;

- сплатити Адвокату кошти, необхідні для покриття фактичних витрат, пов`язаних з виконанням Договору (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, переклад та оплата послуг нотаріуса при посвідченні оригіналів і копій документів, оплата телефонних розмов та інші необхідні витрати по справі);

- своєчасно і у повному обсязі сплачувати обумовлені Договором гонорар Адвоката та фактичні витрати, пов`язані з виконанням Адвокатом Договору (п. 3.1.).

Визначений гонорар встановлюється Сторонами у окремому додатку до цього Договору та є невід`ємною його частиною (п. 3.2.).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31.12.2022 або до моменту розірвання договору (п. 4.1.).

Додатком № 1 до договору від 01.11.2021 встановлено вартість основних послуг, які надаються згідно Договру, а саме за складання процесуальних документів позовної заяви майнового характеру від 2500,00 грн.

08.11.2021 сторонам договору складено Акт приймання-передачі послуг, відповідно до якого Адвокат надав, а Клієнт прийняв (отримав) юридичні послуги (правову допомогу) відповідно до договору про надання послуг з правничої (правової) допомоги від 01.11.2021 у формі: - підготовка позовної заяви про стягнення з ЖБК-14 «Запоріжсталь» коштів в розмірі 45380 грн за договором №109.19 ЗП від 01.11.2019 про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів. Загальна вартість послуг 2500 (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок), без ПДВ.

Цим актом сторони підтверджують, що жодних претензій та зауважень щодо наданої правової допомоги у сторін немає.

Акт приймання-передачі послуг є документом, що підтверджує обсяг наданих послуг та визначає обов`язок Клієнта оплатити надані послуги.

Підписаний сторонами акт приймання-передачі послуг та розрахункові документи підтверджуючі оплату є документами, що підтверджують надання клієнту професійної правничої (правової) допомоги.

Платіжне доручення № 735 від 09.11.2021 на суму 2500 грн., що підтверджує понесення (оплату) позивачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги сумі 2500 грн.

Також, в матеріалах справи містяться копії: ордеру на надання правової (правничої) допомоги серія АР № 1069169 від 09.11.2021, свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю серія ЗП № 001188 від 29.11.2016 на ім`я Шкабуро Олександра Віталійовича.

Клопотання про зменшення розміру адвокатських витрат відповідачем суду не надано.

Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

Суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем, є доведеним, підтверджений належними доказами в сумі 2500 грн. та є співмірним, враховуючи обсяг виконаних робіт (наданих послуг), складність справи та ціну позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення заяви представника позивача та стягнення з відповідача на користь позивача 2500 грн. витрат на професійну правничу допомогу по даній справі.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу -14 Запоріжсталь (69097, м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, буд. 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІФТОВИК ЗП (69123, м. Запоріжжя, Хортицьке шосе, буд. 1, ) 45380 (сорок п`ять тисяч триста вісімдесят) грн. 00 коп. основного боргу, 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору, витрати на надання правової допомоги у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятост) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Повний текст рішення оформлено і підписано 27 січня 2022.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст. 254-256 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А. Колодій