ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" січня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3511/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Регно Італія УА» (79057, м. Львів, вул. Княгині Ольги, буд.8, код ЄДРПОУ - 39200881, електронна адреса: )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРС Україна» (65011, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд.37, код ЄДРПОУ - 41079810)

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар Тарасенко Ю.Г.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Регно Італія УА», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ПРС Україна» про стягнення заборгованості у розмірі 30 462 грн 56 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.11.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/3511/21, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення виклику сторін.

Позивач - ТОВ «Регно Італія УА», підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач - ТОВ «ПРС Україна», своїм правом на судовий захист не скористався, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Ухвала суду від 22.11.2021р. про відкриття провадження у справі №916/3511/21, направлена на юридичну адресу відповідача, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 21.01.2022р. не повернулась до суду.

Згідно ч.7 ст.120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи відсутність повідомлення про зміну адреси місцезнаходження відповідача, відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації для здійснення зв`язку з ТОВ «ПРС Україна» (телефон, електронна адреса), у суду відсутня можливість повідомити відповідача іншим шляхом, відмінним від направлення ухвали поштовим зв`язком в порядку, визначеному ст.120 ГПК України.

За таких обставин справа розглядається за наявними в ній документами в порядку, визначеному ч.9 ст.165 ГПК України.

Позивач зазначає, що 22.03.2017р. між ТОВ «Регно Італія УА» (Постачальник) та ТОВ «ПРС Україна» (Покупець) укладено Договір поставки №044/220317/1-а, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених умовами цього Договору, та у відповідності із замовленням Покупця, поставити товар, якість та комплектність якого відповідає державним стандартам та діючим нормам законодавства, що регулює питання харчової безпеки.

Відповідно до п.4 Спеціальної частини Договору Покупець здійснює оплату в безготівковій формі, шляхом перерахування грошового переказу в гривнях на банківський рахунок Постачальника з відстроченням платежу на 14 календарний день з моменту передачі Товару у власність Покупця.

Позивач зазначає, що на виконання Договору останнім було поставлено ТОВ «ПРС Україна» товар, однак, в порушення п.4 Спеціальної частини Договору відповідачем не оплачено товар на суму 30 462 грн 56 коп.

Невиконання «ПРС Україна» своїх зобов`язань за Договором позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом та просить стягнути на свою користь заборгованість у розмірі 30 462 грн 56 коп.

В якості нормативного обґрунтування позивач посилається на ст.ст. 525, 526, 530, 599, 612, 613, 627, 655, 662, 663, 692, 712 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України.

Відповідач не скористався своїм правом на судовий захист.

Розглянув матеріали справи, суд встановив, що 22.03.2017р. між ТОВ «Регно Італія УА» (Постачальник) та ТОВ «ПРС Україна» (Покупець) укладено Договір поставки №044/220317/1-а, відповідно до п.1 Спеціальної частини якого Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених умовами цього Договору, та у відповідності із замовленням Покупця, поставити товар, якість та комплектність якого відповідає державним стандартам та діючим нормам законодавства, що регулює питання харчової безпеки і пов`язані із ними правила пакування, транспортування, зберігання і маркування харчової продукції, що підтверджується гігієнічними висновками та сертифікатами якості/відповідності, а Покупець в порядку та на умовах, визначених умовами цього Договору, прийняти товар і оплатити його вартість за цінами зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених у специфікації, що складає невід`ємну частину цього Договору.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, на підставі Договору поставки №044/220317/1-а від 22.03.2017р. між сторонами склалися правовідносини щодо поставки товару.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України законодавець також встановив, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.11.1. Договору цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє протягом строку, вказаного у Спеціальній частині цього Договору.

Пунктом 11.2. Договору визначено, що по закінченню строку, вказаного в ст.11.1. цього Договору, строк дії Договору продовжується на кожний наступний 1 рік, за умови, що не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення терміну його дії жодна зі сторін не направить іншій стороні повідомлення про припинення цього Договору.

Згідно п.2 Спеціальної частини Договору строк дії Договору до 31.12.2017р.

Сторонами у справі не надано до матеріалів справи доказів розірвання або припинення Договору, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що Договір є чинним.

Відповідно до п.3.1 Договору поставка окремої партії товару здійснюється виключно за умови отримання Постачальником замовлення Покупця, які передаються електронним документом або в усній формі.

Згідно п.4.1 Договору Постачальник зобов`язаний передавати Покупцю товар окремими партіями в кількості та в асортименті (номенклатурі) визначеній у замовленнях Покупця.

Відповідно до п.7 Спеціальної частини Договору товар поставляється партіями. Постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару на умовах «DDP» (згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс 2010») в місце поставки, визначене умовами цього Договору. Обов`язок вивантаження товару в місці поставки покладається на Покупця, якщо сторонами не буде визначено інше в замовленні. Згідно п.4.6 Договору приймання-передача товару здійснюється в пункті поставки, визначеному умовами цього Договору, згідно накладної на товар, в якій зазначаються: номер накладної, номер цього Договору, найменування, кількість, ціна товару.

Пунктом 4.8 Договору визначено, що приймання товару за кількістю здійснюється в місці поставки на підставі первинного документа, підтвердженого до виконання замовлення, інформації нанесеної на тарі/упаковці та/або товарі.

Згідно п.4.13 Договору підписання уповноваженим представником Покупця накладної свідчить про те, що Покупець згоден з ціною на товар, вказаною у накладній, перевірив кількість, асортимент, тару поставленої партії товару та погоджується на прийняття всього товару як належно поставленого згідно цього Договору з дотриманням строків його постачання.

Відповідно до п.4 Спеціальної частини Договору Покупець здійснює оплату в безготівковій формі, шляхом перерахування грошового платежу в гривнях на банківський рахунок Постачальника за реалізований товар кожні 14 днів.

Відповідно до п.2.2 Договору ціна товару узгоджується сторонами у кожному окремому випадку у Специфікації та накладних.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору поставки №044/220317/1-а від 22.03.2017р. ТОВ «Регно Італія УА» поставило на користь ТОВ «ПРС Україна» товар на загальну суму 31 486 грн 99 коп., що підтверджується видатковими накладними №Н80806р0026 від 07.08.2018р. на суму 3 348 грн 84 коп., №Н80806р0109 від 07.08.2018р. на суму 3 059 грн 58 коп., №Н80821р0042 від 22.08.2018р. на суму 2 656 грн 51 коп., №Н80822р0079 від 23.08.2018р. на суму 2 276 грн 34 коп., №Н80912р0004 від 13.09.2018р. на суму 4 892 грн 16 коп., №Н81105р0053 від 06.11.2018р. на суму 6 488 грн 46 коп., №Н81105р0114 від 07.11.2018р. на суму 8 765 грн 10 коп.

З наданих до матеріалів справи видаткових накладних, складених за Договором поставки №044/220317/1-а від 22.03.2017р.,вбачається, що ТОВ «ПРС Україна» прийняло без зауважень поставлений позивачем товар на суму 31 486 грн 99 коп.

Отже, суд дійшов висновку, що ТОВ «Регно Італія УА» належним чином виконано свої зобов`язання за Договором щодо поставки товару.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем не оплачено вартість поставленого товару у розмірі 30 462 грн 56 коп.

В матеріалах справи відсутні докази сплати вартості поставленого в порядку Договору поставки №044/220317/1-а від 22.03.2017р. товару на суму 30 462 грн 56 коп., у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «Регно Італія УА» підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача у відповідності до положень ст.129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Регно Італія УА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРС Україна» про стягнення заборгованості у розмірі 30 462 грн 56 коп. - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРС Україна» (65011, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд.37, код ЄДРПОУ - 41079810) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Регно Італія УА» (79057, м. Львів, вул. Княгині Ольги, буд.8, код ЄДРПОУ - 39200881, електронна адреса: ) заборгованість у розмірі 30 462 грн 56 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено в нарадчій кімнаті 21 січня 2022 р.

Суддя Н.В. Рога