РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 м. КиївСправа № 910/18675/21

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРУС-АЛКО";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АВАНТА";

про: стягнення 171.813,92 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕТРУС-АЛКО" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АВАНТА" (далі - відповідач) про стягнення 171.813,92 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором поставки від 01.08.2019 № 15433А, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 171.813,92 грн., з яких: 151.657,19 грн. - основна заборгованість, 16.948,45 грн. - пеня та 3.208,28 грн. - 3 % річних.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/18675/21 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір поставки від 01.08.2019 № 15433А (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується поставити та передати у власність відповідача товар, а відповідач зобов`язується прийняти поставлений товар та оплатити його вартість у порядку і на умовах, погоджених сторонами у цьому Договорі (п. 1.1 Договору).

Пунктом 8.1.1 Договору визначено, що відповідач оплачує поставлений позивачем товар по закінченню 90 календарних днів з дати поставки товару позивачем.

Положеннями пункту 10.1 Договору передбачено, що у разі порушення стороною Договору строків виконання грошового зобов`язання, передбаченого цим Договором, винна сторона зобов`язана сплатити пеню в розмірі облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення виконання, нараховану на суму грошового зобов`язання, за кожен день прострочення.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, поставив, а відповідач отримав товар загальною вартістю 197.363,28 грн., що підтверджується видатковими накладними, які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 20.01.2021 № Б-ЛТ000432 на суму 136.837,80 грн.;

- від 26.01.2021 № Б-ЛУ001437 на суму 11.888,40 грн.;

- від 27.01.2021 № Б-ЛТ000604 на суму 23.705,28 грн.;

- від 02.02.2021 № Б-ЛУ002208 на суму 16.143,00 грн.;

- від 17.02.2021 № Б-ЛТ001194 на суму 8.788,80 грн.

Проте, відповідачем здійснено оплату вказаного товару частково в сумі 45.706,09 грн., що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогою про стягнення з відповідача 151.657,19 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 16.948,45 грн. та 3 % річних в сумі 3.208,28 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.

Приписом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 151.657,19 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 151.657,19 грн.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача господарської санкції у вигляді пені суд зазначає наступне.

Приписами частини 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Положеннями частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Виходячи з наведених вище норм права, перебіг періоду прострочення відповідачем грошового зобов`язання за Договором починається з першого дня, за терміном, коли зобов`язання мало бути виконано, а нарахування господарської санкції у вигляді пені здійснюється за шість місяців прострочення виконання зобов`язання, починаючи з першого дня такого прострочення.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок пені за прострочення грошового зобов`язання з орендної плати та пені за прострочення грошового зобов`язання з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, суд визнав їх арифметично невірними.

Приймаючи до уваги положення пункту 8.1.1 укладеного між сторонами спору Договору та приписи частини 6 статті 232 Господарського кодексу України початок прострочення грошового зобов`язання та закінчення строку нарахування пені за прострочення грошового зобов`язання за видатковими накладними є наступним:

- від 20.01.2021 № Б-ЛТ000432 на суму 136.837,80 грн. з 20.04.2021 по 19.10.2021;

- від 26.01.2021 № Б-ЛУ001437 на суму 11.888,40 грн. з 26.04.2021 по 25.10.2021;

- від 27.01.2021 № Б-ЛТ000604 на суму 23.705,28 грн. з 27.04.2021 по 26.10.2021;

- від 02.02.2021 № Б-ЛУ002208 на суму 16.143,00 грн. з 03.05.2021 по 01.11.2021;

- від 17.02.2021 № Б-ЛТ001194 на суму 8.788,80 грн. з 18.05.2021 по 16.11.2021.

Заявлений позивачем період нарахування пені за прострочення грошового зобов`язання за Договором - з 21.04.2021 по 16.11.2021

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача господарської санкції у вигляді пені за прострочення грошового зобов`язання за Договором підлягає задоволенню в сумі 7.626.11 грн., за наступним розрахунком суду, який здійснений в заявлений позивачем період, враховуючи положення пунктів 8.1.1, 10.1 Договору та приписи частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, а саме:

Видаткова накладна Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУ %Дата оплатиСума оплатиСума пені за період прострочення
від 20.01.2021 № Б-ЛТ000432136.837,8020.04.2021 - 22.07.2021937,5--2.614,91
136.837,8023.07.2021 - 09.09.2021498--1.469,60
136.837,8010.09.2021 - 27.09.2021188,5--573,59
116.179,0728.09.2021 - 17.10.2021208,528.09.202120.658,73541,11
96.179,0718.10.2021 - 19.10.202128,518.10.202120.000,0044,80
11.888,4026.04.2021 - 22.07.2021877,5--212,53
11.888,4023.07.2021 - 09.09.2021498--127,68
від 26.01.2021 № Б-ЛУ00143711.888,4010.09.2021 - 24.10.2021458,5 %--124,58
10.141,0425.10.202118,5 %25.10.20211.747,362,36
23.705,2827.04.2021 - 22.07.2021867,5--418,90
23.705,2823.07.2021 - 09.09.2021498--254,59
від 27.01.2021 № Б-ЛТ00060423.705,2810.09.2021 - 26.10.2021478,5 %--259,46
16.143,0003.05.2021 - 22.07.2021807,5--265,36
16.143,0023.07.2021 - 09.09.2021498--173,37
від 02.02.2021 № Б-ЛУ00220816.143,0010.09.2021 - 01.11.2021538,5 %--199,24
8.788,8018.05.2021 - 22.07.2021657,5--117,38
8.788,8023.07.2021 - 09.09.2021498--94,39
8.788,8010.09.2021 - 07.11.2021598,5 %--120,76
від 17.02.2021 № Б-ЛТ0011945.488,8008.11.2021 - 16.11.202198,5 %08.11.20213.300,0011,50
Загальна сума пені7.626.11

Приписами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідачів 3 % річних в сумі 3.208,28 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю, за розрахунком позивача, який перевірений та визнаний судом вірним.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АВАНТА" (Україна, 04112, місто Київ, ВУЛИЦЯ ОЛЕНИ ТЕЛІГИ, будинок 15, ідентифікаційний код: 35495114) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРУС-АЛКО" (Україна, 03115, місто Київ, ВУЛИЦЯ СВЯТОШИНСЬКА, будинок 32, ідентифікаційний код: 36942172) основну заборгованість в сумі 151.657 (сто п`ятдесят одна тисяча шістсот п`ятдесят сім) грн. 19 коп., пеню в сумі 7.626 (сім тисяч шістсот двадцять шість) грн. 11 коп., 3 % річних в сумі 3.208 (три тисячі двісті вісім) грн. 28 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.437 (дві тисячі чотириста тридцять сім) грн. 37 коп.

3. У задоволенні решти вимог - відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац