ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2022 р. м. Київ

Справа № 911/3239/21

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

за участі секретаря судового засідання Сороки П.М., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрошляхбудсервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київдорпостачсервіс» про стягнення 736 280грн, за участю представників від:

позивача Волошинович О.П. (ордер АА №1152822 від 01.11.2021);

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрошляхбудсервіс (далі ТОВ Агрошляхбудсервіс) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Киїдорпостачсервіс (далі ТОВ Киїдорпостачсервіс) про стягнення 736 280грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу №16/4 від 16.04.2018 щодо оплати поставленого позивачем товару в установлений строк (а.с.1-5).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.11.2021 судом відкрито провадження за поданою позовною заявою, вирішено здійснювати розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов (а.с.71-72).

Копія вказаної ухвали отримана позивачем в особі представника 09.11.2021, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення №743 (а.с.74). Поштове відправлення №039, у якому відповідачу направлено копію ухвали від 24.11.2021, повернуто відділенням поштового зв`язку з довідкою від 30.11.2021, у якій причиною повернення відповідного відправлення вказано: «неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача» (а.с.75-78). При цьому, адреса, за якою направлено відповідне поштове відправлення, відповідає адресі відповідача з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 23.11.2021 а.с.69).

06.12.2021 судом повторно направлено відповідачу копію ухвали від 24.112021 поштовим відправленням №73, яке не вручено адресату та повернуто відділенням поштового зв`язку з довідкою від 16.12.2021, що надійшла до суду 21.12.2021, у якій причиною повернення вказано: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.86-89). Поряд з цим, адреса, за якою направлено відповідне поштове відправлення, відповідає адресі відповідача з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 23.11.2021, 28.12.2021 (а.с.69).

Ухвала суду, за змістом п.1 ч.1 ст.232 ГПК України, є видом судового рішення.

В силу п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, ухвала від 24.11.2021 вважається врученою відповідачу 16.12.2021 (дата складання довідки відділенням поштового зв`язку).

Ухвалою від 15.12.2021, яка занесена до протоколу підготовчого засідання (а.с.81-82), підготовче засідання відкладено на 15:40 28.12.2021. Підготовче засідання відкладено судом враховуючи відсутність відомостей про вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання, не закінчення строку для подання відзиву на позов.

Відзиву на позов у встановлений строк суд не отримав; з клопотанням про продовження такого строку відповідач до суду не звертався.

Ухвалою від 28.12.2021, що занесена до протоколу, підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 14:30 19.01.2022 (а.с.95-96).

В судове засідання представник відповідача не в`явився; поштове відправлення, №89, у якому такій особі направлено копію ухвали від 29.12.2021 щодо повідомлення про дату, час і місце судового засідання з розгляду справи по суті, не вручено та повернуто з довідкою відділення поштового зв`язку, у якій причиною повернення вказано: «неповна адреса» (а.с.100-103). Адреса відповідача, за якою направлено відповідне поштове відправлення, відповідає адресі відповідача, вказаній у Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 23.11.2021, 28.12.2021,14.01.2022 (а.с.104).

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Дослідивши зібрані у справі документи і матеріали, суд встановив наступні обставини.

16.04.2018 між ТОВ «Агрошляхбудсервіс» (продавець) та ТОВ «Київдорпостачсервіс» укладено договір купівлі-продажу №16/4 (далі - договір, а.с.8).

Відповідно до п.1.1 договору продавець зобов`язується передати у власність покупця належний продавцю товар, а покупець прийняти його та оплатити його вартість на умовах цього договору. Як визначено сторонами п.1.2 договору, товаром, який є об`єктом купівлі-продажу за договором, є асфальтобетон.

В силу п.2.1 договору продавець повинен повністю передати товар покупцю протягом 30 днів з моменту укладення договору за адресою: вул. Іванківське шосе, 3/2 с.Берестянка Бородянського району Київської області.

Перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару покупцю, що оформлюється первинною накладною, як передбачено п.2.3 договору.

Сторонами узгоджено, що ціни на товар, що постачається за договором вказуються у видаткових накладних на кожну партію товару, а загальна кількість товару, визначається як наростаюча кількість за всіма поставками, оформленими видатковими накладними (п.п.3.1, 3.2 договору).

Згідно п.4.2.2 такого договору продавець взяв на себе зобов`язання оплатити товару у розмірі та терміни, які встановлені договором. При цьому, фактично договір не містить певного строку оплати.

Як визначено п.7.5 договору, взаємовідносини сторін, не зазначені у договорі регулюються діючим законодавством України, а договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 року.

Судом встановлено, що у період дії такого договору, позивачем передано відповідачу товар, визначений вищевказаним договором, - асфальтобетон, на загальну суму 1036 280грн відповідно до видаткових накладних, у якій не вказано реквізитів договору, на підставі якого здійснюється операція, а саме:

- №2 від 01.07.2019 на суму 198 720грн;

- №4 від 26.04.2019 на суму 29 000грн;

- №3 від 16.05.2019 на суму 103 200грн;

- №3 від 03.06.2019 на суму 328 560грн;

- №5 від 16.09.2019 на суму 241 680грн;

- №2 від 02.10.2019 на суму 117 120грн;

- №2 від 08.11.2019 на суму 18 000грн (а.с.9-15, 54-60).

Позивач стверджує, що поставка відповідного товару здійснена саме на виконання вищевказаного договору; доказів у спростування відповідного твердження суду не надано.

Товар, поставлений у відповідний період оплачений відповідачем частково, про що свідчать акти звірки розрахунків станом на 01.01.2021, 22.09.2020, відповідно до яких борг відповідача на зазначену дату за переданий товар становить 736280грн (а.с.16,18), який не змінився станом на 14.07.2021 як свідчить акт звірки взаєморозрахунків, підписаний сторонами (а.с.17).

Посилаючись на наявність боргу за поставлений товар у розмірі 736 280грн, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку оплатити отриманий від позивача товар.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ч.1 ст. 175 ГК України.

Згідно ч.1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Укладений між сторонами у даній справі договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Як визначено ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України, яка регулює порядок оплати товару за договором купівлі-продажу, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Так, сторонами в укладеному договорі не встановлено певного строку виконання зобов`язання з оплати, однак, визначено, що їх відносини, які не врегульовані договором, регулюються діючим законодавством України (п.7.5 договору).

Отже, оскільки іншого сторонами не узгоджено, переданий товар в силу ст.692 ЦК України мав бути оплачений відповідачем після його прийняття.

Частиною першою ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, оскільки відповідач не виконав зобов`язання з оплати товару у строк, визначений ч.1 ст.692 ЦК України, він є таким, що допустив порушення зобов`язання.

У даній справі не спростовано шляхом подання доказів тверджень позивача щодо наявності у відповідача боргу за поставлений товар у розмірі 736280грн, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача 736 280грн основного боргу суд вважає такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по оплаті позову судовим збором, у розмірі 11 044,20грн, понесені позивачем, суд повністю покладає на відповідача. При цьому, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 11044,21грн більше ніж встановлено, однак, клопотань про його повернення позивачем не подано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Київдорпостачсервіс» (ідентифікаційний код 41916799; 08002, Київська обл., Макарівський район, с. Калинівка, вул. Київська, 260) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрошляхбудсервіс» (ідентифікаційний код 03580676; 07800, Київська обл., Бородянський район, смт. Бородянка, вул Вокзальна, 8А) 736280грн основного боргу, а також 11044,20грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 27.01.2022.

Суддя А.Р. Ейвазова