ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2022 р. Справа№ 920/398/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участі представників сторін:

від Київської міської прокуратури: Синюк І.А. (посвідчення № 058173 від 01.12.2020);

від Роменської місцевої прокуратури: не з`явилися;

від позивачів: не з`явилися;

від відповідача: не з`явилися;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнери-2009»

на рішення Господарського суду Сумської області від 30.11.2020, (повний текст складено 08.12.2020)

у справі № 920/398/20 (суддя Жерьобкіна Є.А.)

за позовом Керівника Роменської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі позивачів: 1) Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, 2) Державного професійно-технічного навчального закладу «Синівський професійний аграрний ліцей»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнери-2009»

про визнання недійсним та припинення на майбутнє договору, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Керівник Роменської місцевої прокуратури Сумської області звернувся до Господарського суду Сумської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області та Державного професійно-технічного навчального закладу «Синівський професійний аграрний ліцей» з позовом (з урахуванням уточнення позовних вимог від 16.09.2020 вх. № 8273) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнери-2009», в якому просив визнати недійсним та припинити на майбутнє договір на виконання комплексу робіт з обробки ґрунту та вирощування сільськогосподарської продукції на умовах підряду від 28.12.2018 зі змінами внесеними додатковою угодою від 27.03.2020, укладений між Державним професійно-технічним навчальним закладом «Синівський професійний аграрний ліцей» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропартнери-2009».

1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що оспорюваний договір не відповідає вимогам закону, а саме ст. 837, 839, 843 Цивільного кодексу України, ст.ст. 92, 95, 96, 98 Земельного кодексу України, ст. 80 Закону України «Про освіту», суперечить інтересам держави, є удаваним.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду Сумської області від 30.11.2020 позов задоволено повністю. Визнано недійсним та припинено на майбутнє договір на виконання комплексу робіт з обробки ґрунту та вирощування сільськогосподарської продукції на умовах підряду від 28.12.2018 зі змінами внесеними додатковою угодою від 27.03.2020, укладений між Державним професійно-технічним навчальним закладом «Синівський професійний аграрний ліцей» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропартнери-2009». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнери-2009» на користь Сумської обласної прокуратури 2102 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

2.2. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнери-2009» залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Сумської області від 30.11.2020 у справі № 920/398/20 скасовано. Позов керівника Роменської місцевої прокуратури Сумської області залишено без розгляду.

2.3. Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 28.10.2021 касаційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 у справі № 920/398/20 скасовано в частині залишення без розгляду позову керівника Роменської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання недійсним та припинення на майбутнє договору на виконання комплексу робіт з обробки ґрунту та вирощування сільськогосподарської продукції на умовах підряду від 28.12.2018 (зі змінами, внесеними згідно з додатковою угодою від 27.03.2020), який укладено між Державним професійно-технічним навчальним закладом "Синівський професійний аграрний ліцей" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропартнери-2009", справу в цій частині передати до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду. У решті постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 у справі № 920/398/20 залишено без змін.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 18.12.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнери-2009» на рішення Господарського суду Сумської області від 30.11.2020 у справі № 920/398/20, в якій апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А. від 30.11.2020 повністю і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог прокурора Роменської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі позивачів Головного управління Держгеокодастру у Сумській області та Державного професійно-технічного навчального закладу «Синівський професійний аграрний ліцей» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнери-2009» - відмовити повністю.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції, окрім посилання на формальне порушення процедури надання в користування земельної ділянки, не зазначено які саме інтереси держави в особі Держгеокадастру в Сумській області порушено укладенням оспорюваного договору, не доведено ані негативного впливу на навчальний процес, ані можливості постійного землекористувача здійснювати самостійно обробіток земельної ділянки з отриманням більшої матеріальної вигоди, ніж визначена договорами, ані дійсної можливості Держгеокадастру в Сумській області передати земельні ділянки, які перебувають в постійному користування Державного професійно-технічного навчального закладу «Синівський професійний аграрний ліцей» в оренду.

4.2. Вважає, що в судовому рішенні не доведено факт порушення інтересів держави та необхідність захисту її прав.

4.3. Надавши право доступу до земельних ділянок для вирощування сільськогосподарських культур, ДПТНЗ «Синівський професійний аграрний ліцей» продовжує володіти та користуватись земельними ділянками, на земельних ділянках проводилися навчальні та дослідні роботи, жодним чином з володіння навчального комплексу земельні ділянки не вибували та їх цільове призначення не змінювалося.

4.4. Оскільки в оспорюваному договорі відсутні усі істотні умови, які встановлені законодавством як обов`язкові для договорів оренди землі, договори за своєю правовою природою не є договорами оренди та не містять ознак удаваних правочинів, натомість при укладенні договорів про сумісну діяльність сторонами досягнуто згоди з усіх його істотних умов, які не суперечать вимогам чинного законодавства, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним та відповідало їх волі, умови договорів націлені на реальне настання наслідків, обумовлених вказаними договорами, у задоволенні позову прокурора вважає слід відмовити.

4.5. ТОВ «Агропартнери-2009» в повному обсязі виконало зобов`язання взяті на себе за договором на виконання комплексу робіт з обробки грунту та вирощування сільськогосподарської продукції на умовах підряду від 28.12.2018 (за 2019 рік), про що був складений акт приймання-передачі виконаної роботи № 1 від 01.10.2019, згідно п. 3 якого у ДПТНЗ «Синівський професійний аграрний ліцей» претензії до якості робіт немає.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. Відповідач правом подання відзиву не скористався, копію ухвали про відкриття апеляційного провадження отримано відповідачем, про що свідчить повідомлення № 04 5 про вручення поштового відправлення.

5.2. У відповідності до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

6. Розподіл справи:

6.1. 10.11.2021 справа № 920/398/20 повернулася до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

6.2. В подальшому 15.11.2021 судді Іоннікова І.А., Разіна Т.І. та Тарасенко К.В. подали спільну заяву про самовідвід у справі № 920/398/20.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 заяву суддів Іоннікової І.А., Разіної Т.І., Тарасенко К.В. про самовідвід у справі № 920/398/20 задоволено, справу № 920/398/20 передано для визначення складу суду, в порядку встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

6.4. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2021, в зв`язку з задоволенням заяви суддів Іоннікової І.А., Разіної Т.І., Тарасенко К.В. про самовідвід у справі №920/398/20, матеріали судової справи № 920/398/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

6.5. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 справу № 920/398/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнери-2009» на рішення Господарського суду Сумської області від 30.11.2020 прийнято до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О. Справу № 920/398/20 за вказаною апеляційною скаргою призначено до розгляду у судовому засіданні на 11.01.2022.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. В судове засідання 11.01.2022 з`явився представник Київської міської прокуратури, яка проти апеляційної скарги заперечувала, просила залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

7.2. Уповноважені представники позивачів та відповідача в судове засідання 11.01.2022 не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином, про що свідчать повідомлення № 04 8, № 04 6, довідкою про доставку електронного документа до електронного кабінету Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.

7.3. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. Згідно з державними актами серії ЯЯ № 288778, ЯЯ № 288777 від 22.02.2007, витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, Державному професійно-технічному навчальному закладу Синівський професійний аграрний ліцей (далі ліцей) передано в постійне користування земельні ділянки державної форми власності площею 215,9019 га та площею 58,2776 га на території Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області з цільовим призначенням для дослідних та навчальних цілей.

8.2. 28.12.2018 між Державним професійно-технічним навчальним закладом «Синівський професійний аграрний ліцей» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропартнери-2009» укладено договір на виконання комплексу робіт з обробки ґрунту та вирощування сільськогосподарської продукції на умовах підряду, згідно з яким підрядник (відповідач) за завданням замовника (другого позивача, далі ліцей) бере на себе зобов`язання з метою підтримання належного рівня родючості та якісних характеристик ґрунту, виконати комплекс сільськогосподарських робіт щодо обробітку ґрунту та вирощування сільськогосподарських культур на земельних ділянках площею 230га, перелік яких наведено у додатку № 1 (земельна ділянка на території Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області) до договору, та які знаходяться в користуванні замовника (п. 1.1. договору).

8.3. У п. 1.3. договору сторони узгодили, що право власності на матеріально-технічні цінності, що використовуються підрядником протягом всього часу надання вказаних послуг, належить підряднику.

8.4. Також сторони узгодили, що замовник за цим договором не набуває права власності на будь-які матеріально-технічні цінності, використані протягом дії цього договору та результати виконаних робіт, які визначені у п. 1.1. договору (п. 1.5. договору).

8.5. Згідно з п. 2.4., 2.5. договору, роботи з вирощування врожаю надаються підрядником за рахунок власних та залучених матеріально-технічних ресурсів. Підрядник протягом всього періоду підготовки ґрунту, вирощування та збирання врожаю використовує власні агротехнічні технології, виконує роботи, що зазначені в технологічній карті підрядника.

8.6. Підрядник на власний розсуд має право обирати порядок, обсяг та строки конкретних сільськогосподарських робіт.

8.7. За умовами п. 3.1. договору, до підрядника переходить право власності всі результати виконаних робіт, перелік яких визначений у п.1.1. договору, в рахунок оплати винагороди підряднику за цим договором.

8.8. Підрядник має право на винагороду за виконання робіт із підготовки ґрунту, удобрення ґрунту, підвищення якісних характеристик ґрунту та вирощування сільськогосподарської продукції (п. 3.2. договору).

8.9. У п. 3.3. договору сторони узгодили, що за результатами виконання умов цього договору до замовника переходять грошові кошти у сумі 475 000,00 грн., у якості грошової компенсації за вирощену та отриману сільськогосподарську продукцію, не пізніше « 01» квітня року, наступного за період, який визначений пунктом 2.1. протягом 3 банківських днів з дати виставленого рахунку замовником. Сума компенсації визначається протоколом узгодження щорічно.

8.10. Відповідно до п. 3.1.1. договору в редакції додаткової угоди від 27.03.2020, оплата компенсації за вирощену та отриману сільськогосподарську продукцію в сумі 475 000 грн. 00коп. за період з січня 2019 року по грудень 2019 року здійснюється за графіком: 275000 грн. 00 коп. не пізніше до 31 грудня 2019 року; 110000 грн. 00 коп. не пізніше 10 квітня 2020 року; 90 000 грн. 00 коп. не пізніше 1 червня 2020 року.

8.11. Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до 31.12.2022 (п.2.1. договору).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав укладення договору на виконання комплексу робіт з обробки ґрунту та вирощування сільськогосподарської продукції на умовах підряду від 28.12.2018 зі змінами внесеними додатковою угодою від 27.03.2020, укладений між Державним професійно-технічним навчальним закладом «Синівський професійний аграрний ліцей» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропартнери-2009».

9.2. Умовами п. 1.2. вказаного договору сторонами було погоджено, що цей договір не є спільною діяльністю, за цим договором не передаються права щодо користування чи управління земельними ділянками, на яких забезпечується вирощування сільськогосподарських культур.

9.3. Спірні земельні ділянки перебувають у постійному користуванні Державного професійно-технічного навчальному закладу «Синівський професійний аграрний ліцей» із цільовим призначенням земельної ділянки «для ведення дослідних і навчальних цілей та для ведення сільського господарства».

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо того, що зі змісту умов договору відповідач сплачує кошти ліцею за користування земельною ділянкою для вирощування та збирання сільськогосподарських культур, які залишаються у власності підрядника.

10.2. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про удаваність спірного правочину та правової природи спірного договору, який по суті є договором оренди землі (строкове платне користування земельною ділянкою).

10.3. Також, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в частині відсутності у Державного професійно-технічного навчального закладу «Синівський професійний аграрний ліцей» повноважень на розпорядження земельними ділянками, зокрема, повноваженнями передавати їх в оренду.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо не доведення факту порушення інтересів держави і необхідність їх захисту, з огляду на наступне.

11.2. Частиною 1 статті 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

11.3. Отже, Державний професійно-технічний навчальний заклад «Синівський професійний аграрний ліцей», як постійний користувач спірними земельними ділянками, має право виключно володіти та користуватися такими спірними земельними ділянками.

11.4. Умовами договору на виконання комплексу робіт з обробки грунту та вирощування сільськогосподарської продукції на умовах підряду від 28.12.2018 передбачалося виконання комплексу сільськогосподарських робіт щодо обробітку грунту та вирощування сільськогосподарських культур на спірних земельних ділянках за завданням замовника Державного професійно-технічного навчального закладу «Синівський професійний аграрний ліцей».

11.5. При цьому умовами п. 1.5. даного договору сторони передбачили, що Державний професійно-технічний навчальний заклад «Синівський професійний аграрний ліцей» не набуває права власності на результати виконаних робіт, тобто по суті не матиме права на вирощені на спірних земельних ділянках відповідачем сільськогосподарські культури.

11.6. Крім того, в подальшому сторонами вказаного договору у додатковій угоді від 27.03.2020 обумовлено здійснення оплати компенсації за вирощену та отриману сільськогосподарську продукцію.

11.7. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

11.8. Таким чином, за своєю правовою природою договір підряду передбачає передання результату роботи, наданих послуг замовникові. Спірний договір таких положень не містить, натомість фактично передбачає, що вирощені на земельних ділянках культури (результат робіт) не є власністю замовника, що не відповідає положенням договору підряду.

11.9. Статтею 235 Цивільного кодексу України визначено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

11.10. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України).

11.11. Відповідно до ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

11.12. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України «Про оренду землі»).

11.13. Враховуючи істотні умови договору на виконання комплексу робіт з обробки грунту та вирощування сільськогосподарської продукції на умовах підряду від 28.12.2018, права та обов`язки сторін за договором, вбачається, що спірний договір фактично за своєю правовою природою є договором оренди землі.

11.14. Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

11.15. Отже, позивач як користувач спірних земельних ділянок не наділений правом передачі в оренду даних земельних ділянок в силу закону, а отже не міг укладати спірний договір на умовах, які визначені у ньому.

11.16. Відповідно до п.п. 13 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29.09.2016 № 333, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

11.17. Таким чином, розпоряджатися спірними земельними ділянками, в тому числі вирішувати питання надання їх в оренду, має виключно позивач 1, в той час як фактична передача у користування спірних земельних ділянок відповідачу була здійснена постійним користувачем, що свідчить про порушення прав держави, як власника земельних ділянок, в особі позивача 1.

11.18. Твердження апелянта щодо досягнення сторонами спірного договору згоди щодо істотних умов спірного договору не спростовує факту укладення такого договору позивачем 2, як особою, яка не має права укладати такого виду договори.

11.19. Щодо представництва інтересів позивача 1 Роменською місцевою прокуратурою, колегія суддів зазначає наступне.

11.20. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

11.21. Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

11.22. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

11.23. Частиною четвертою статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

11.24. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

11.25. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

11.26. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

11.27. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

11.28. Матеріали справи містять лист Роменської місцевої прокуратури № 33/2-1822/вих. 20 від 02.04.2020, адресованого Головному управлінню Держгеокадастру у Сумській області, в якому прокуратурою повідомлено управління про укладення спірного договору усупереч вимог чинного законодавства та необхідність визнання його недійсним. Також, прокуратурою було запропоновано управлінню звернутися до суду самостійно про визнання недійсним вказаного договору (т. І, а.с. 86).

11.29. Листом Роменської місцевої прокуратури № 33/2-220/вих. 20 від 22.04.2020, адресованого Головному управлінню Дергеокадастру у Сумській області, останнього повідомлено про підготовлену позовну заяву в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області та ДПТНЗ «Синівський ПАЛ» до ТОВ «Агропартнери-2009» про визнання недійсним договору на виконання комплексу робіт з обробки ґрунту та вирощування сільськогосподарської продукції на умовах підряду від 28.12.2018 та додатковою угоди до нього від 27.03.2020 (т. І, а.с. 88).

11.30. Крім того, відповідно до листа-відповіді Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 10-18-0.63-2756/2-20 від 13.05.2020, управління повідомило прокуратуру про відсутність правових підстав для звернення з позовом до суду та зазначено, що не заперечує щодо вжиття заходів представницького характеру Роменською місцевою прокуратурою щодо визнання недійсним спірного договору (т. І, а.с. 162).

11.31. У постанові Верховного Суду від 07.07.2021 у справі 914/1577/19 зазначено, що: "суд, встановлюючи підстави представництва прокурора, повинен здійснити оцінку не тільки щодо виконання ним обов`язку попереднього (до звернення до суду) повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень, яке є останнім перед безпосереднім поданням позову до суду, а й наявні у справі інші докази, щодо обставин, які йому передували, зокрема, попереднього листування між прокурором та зазначеним органом, яке за своїм змістом може мати різний характер.

11.32. Зокрема, такі документи (незалежно від їх назви) можуть бути спрямовані на: отримання інформації з метою встановлення наявності або відсутності порушення інтересів держави у випадку виявлення прокурором ознак такого порушення на підставі абзацу четвертого частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру"; інформування відповідного органу про виявлені прокурором порушення інтересів держави та отримання інформації щодо обізнаності такого органу про вказане порушення та вжиття або невжиття відповідних заходів; отримання від відповідного органу інформації (матеріалів та копій) необхідних для здійснення представництва в суді.

11.33. При цьому, якщо в процесі такої оцінки буде встановлено, що листування було спрямовано на отримання документів та/або інформації щодо можливого порушення і пов`язано саме зі з`ясуванням факту наявності або відсутності порушення, то обов`язковим є подальше інформування відповідного органу про виявлені прокурором порушення та надання відповідному органу можливості відреагувати протягом розумного строку на повідомлення при поданні відповідного позову прокурором, що відповідає змісту приписів статті 23 Закону України "Про прокуратуру", усталеній практиці Європейського суду з прав людини та Верховного Суду. Водночас, якщо попереднє листування свідчить про те, що воно мало характер інформування відповідного органу про вже раніше виявлені прокурором порушення, а відповідний орган протягом розумного строку на таку інформацію не відреагував або відреагував повідомленням про те, що він обізнаний (у тому числі до моменту отримання інформації від прокурора) про таке порушення, але не здійснював та/або не здійснює та/або не буде здійснювати захист порушених інтересів, то, у такому випадку, наявні підстави для представництва передбачені абзацом першим частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру". У цьому разі дотримання розумного строку після повідомлення про звернення до суду не є обов`язковим, оскільки дозволяє зробити висновок про свідоме нездійснення або здійснення неналежним чином захисту інтересів держави таким органом".

11.34. Враховуючи, що в листі прокурора від 02.04.2020 № 33/2-1822 вих. 20 було констатовано порушення інтересів держави та запропоновано позивачу 1 самостійно звернутися до суду, при цьому жодних дій, спрямованих на реалізацію повноважень державного нагляду в контексті функцій розпорядника земель державної власності сільськогосподарського призначення позивачем 1 здійснено не було, колегія суддів приходить до висновку, що прокурором було дотримано порядок, встановлений статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" в частині звернення до суду з позовом в інтересах позивача 1.

11.35. Решта аргументів не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Колегією суддів встановлено порушення прав та інтересів позивача 1, як розпорядника землями державної власності сільськогосподарського призначення в частині укладення договору на виконання комплексу робіт з обробки грунту та вирощування сільськогосподарської продукції на умовах підряду від 28.12.2018.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України : «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

13.7. Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

13.8. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

13.9. Частиною четвертою статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

13.10. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

13.11. Відповідно до ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

13.12. Частиною 1 статті 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

13.13. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України «Про оренду землі»).

13.14. Статтею 235 Цивільного кодексу України визначено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

13.15. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України).

13.16. Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

13.17. Відповідно до п.п. 13 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29.09.2016 № 333, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

13.18. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.19. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

13.20. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч. 4 ст. 236 ГПК України).

13.21. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду Сумської області від 30.11.2020 у справі № 920/398/20 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнери-2009» на рішення Господарського суду Сумської області від 30.11.2020 у справі № 920/398/20 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись п. 3, 4 ст. 13, ст.ст. 74, 86, 129, 207,236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнери-2009» на рішення Господарського суду Сумської області від 30.11.2020 у справі № 920/398/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 30.11.2020 у справі № 920/398/20 залишити без змін, з урахуванням постанови Верховного Суду від 28.10.2021 у справі № 920/398/20.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропартнери-2009».

4. Поновити дію рішення Господарського суду Сумської області від 30.11.2020 у справі № 920/398/20.

5. Справу № 920/398/20 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 13.01.2022.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко