ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"20" січня 2022 р. Справа № 916/114/22

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕТЕХНО» (65058, Одеська обл., м. Одеса, бульв. Французький, буд. 85/5, кв. 237, ел. пошта: ) від 18.01.2022 за вх.№4-2/22 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-РЕНТ» (65062, Одеська обл., м. Одеса, вул. Тіниста, буд. 9/12, кв. 284), за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРНЕТ ІНВЕСТ» (01042, м. Київ, Новопечерський пров., буд. 3, корп. 2, оф. 9) про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом заборони вчинити певні дії, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18.01.2022 за вх.№4-2/22 до Господарського суду Одеської області надійшла заява про забезпечення позову до подання позовної заяви від ТОВ «ЦЕТЕХНО» до ТОВ «Т-РЕНТ», за участю третьої особи ТОВ «ІНТЕРНЕТ ІНВЕСТ», в якій заявник просить суд: зобов`язати ТОВ «ІНТЕРНЕТ ІНВЕСТ» розблокувати доменне ім`я citrus.ua до вирішення спору по суті; зобов`язати ТОВ «ІНТЕРНЕТ ІНВЕСТ» надавати послуги хостингу, що включають роботи, необхідні для забезпечення постійного доступу до веб-сайту citrus.ua реєстрацію і підтримку адреси, виділення дискового простору, засобів доступу та адміністрування сервера роботи з адміністрування системи, реєстрацію і підтримку адреси, резервного копіювання, можливість виконання програм та скриптів, можливість мати безліч поштових адрес, доступ до сайту по протоколу FTP, можливість мати адміністративну панель за допомогою якої можна здійснювати контроль і керування веб-сайтом, можливість настроювання поштових скриньок, систему збору статистики, установку і запуск додатків до вирішення спору по суті; зобов`язати ТОВ «ІНТЕРНЕТ ІНВЕСТ» вчиняти дії, пов`язані із здійсненням перенаправлення (редиректу) при зверненні до доменного імені citrus.ua на будь-які інші доменні імена, вносити зміни чи записи до бази даних стосовно доменного імені citrus.ua, щодо зміни IP адреси сервера хостингу (хостинг-провайдера) до вирішення спору по суті; заборонити ТОВ «ІНТЕРНЕТ ІНВЕСТ» встановлювати у Реєстрі доменних імен режими «clientHold» та «serverHold» для доменного імені citrus.ua про що вносити відповідний записи до бази даних до вирішення спору по суті; заборонити ТОВ «ІНТЕРНЕТ ІНВЕСТ» блокування доменного ім`я citrus.com.ua до вирішення спору по суті; зобов`язати ТОВ «ІНТЕРНЕТ ІНВЕСТ» надавати послуги хостингу, що включають роботи, необхідні для забезпечення постійного доступу до веб-сайту citrus.com.ua реєстрацію і підтримку адреси, виділення дискового простору, засобів доступу та адміністрування сервера роботи з адміністрування системи, реєстрацію і підтримку адреси, резервного копіювання, можливість виконання програм та скриптів, можливість мати безліч поштових адрес, доступ до сайту по протоколу FTP, можливість мати адміністративну панель за допомогою якої можна здійснювати контроль і керування веб-сайтом, можливість настроювання поштових скриньок, систему збору статистики, установку і запуск додатків, тощо до вирішення спору по суті; зобов`язати ТОВ «ІНТЕРНЕТ ІНВЕСТ» вчиняти дії, пов`язані із здійсненням перенаправлення (редиректу) при зверненні до доменного імені citrus.com.ua на будь-які інші доменні імена, вносити зміни чи записи до бази даних стосовно доменного імені citrus.ua, щодо зміни IP адреси сервера хостингу (хостинг-провайдера) до вирішення спору по суті; заборонити ТОВ «ІНТЕРНЕТ ІНВЕСТ» встановлювати у Реєстрі доменних імен режими «clientHold» та «serverHold» для доменного імені citrus.com.ua про що вносити відповідні записи до бази даних до вирішення спору по суті.

В обґрунтування заявленого товариство послалось на те, що відповідно до відомостей Державного реєстру свідоцтв України на торговельну марку власником торговельної марки за свідоцтвом України №295173 є ТОВ «T-Рент». Зазначене товариство, як єдиний володілець права інтелектуальної власності на вказану торговельну марку, є єдиною особою, що вправі розпоряджатися зазначеною торговельною маркою. 01 січня 2021 року та 23 березня 2021 року ТОВ «T-Рент» було укладено з ТОВ «ЦЕТЕХНО» ліцензійний договір та додаткову угоду №1, якими передано права на використання торговельних марок, за яким Ліцензіар надає Ліцензіату за винагороду на строк дії цього Договору від 01.01.2021 виключну ліцензію (виключні права) на використання, зокрема - Торговельної марки «ЦИТРУС» щодо усіх товарів і послуг, зазначених у Свідоцтві України №295173 (п 2.1). За названим договором, позивач, як Ліцензіат має право вказувати у відповідних рекламних матеріалах, а також на товарах і послугах, що реалізуються або надаються під Торговельною маркою, відомості про те, що Торговельна марка використовується за Ліцензійним договором.?

Заявник вважає свої права порушеними, вказуючи про наступне. ТОВ «ЗТ-Інвест» укладено Договори з ТОВ «Т-Рент»: договір від 08.12.2020 про передачу права власності на знак для товарів і послуг, який охороняється за свідоцтвом № 81885; договір від 08.12.2020 про передачу права власності на знак для товарів і послуг, який охороняється за свідоцтвом № 81886; договір від 08.12.2020 про передачу права власності на знак для товарів і послуг, який охороняється за свідоцтвом №171614; договір від 18.09.2020 про передачу права власності на знак для товарів і послуг, який охороняється за свідоцтвом № 218377; договір від 24.07.2020 про передачу права власності на знак для товарів і послуг, який охороняється за свідоцтвом № 99614; договір від 24.07.2020 про передачу права власності на знак для товарів і послуг, який охороняється за свідоцтвом № 99615; договір від 24.07.2020 про передачу права власності на знак для товарів і послуг, який охороняється за свідоцтвом № 216562; договір від 24.07.2020 про передачу права власності на знак для товарів і послуг, який охороняється за свідоцтвом № 218377; договір від 24.07.2020 про передачу права власності на знак для товарів і послуг, який охороняється за свідоцтвом № 217278; договір від 24.07.2020 про передачу права власності на знак для товарів і послуг, який охороняється за свідоцтвом № 228492. На думку ТОВ «Е-Тікетс Сервіс Україна», ТОВ «ЗТ-Інвест» укладаючи з ТОВ «Т-Рент» договори про передачу виключних майнових прав інтелектуальної власності на названі Торговельні марки вчинили дії, що суперечить попереднім діям ТОВ «ЗТ-Інвест» з укладення договору № 31/07-17 від 31.07.2017. Також заявник вказує, що ТОВ «Т-РЕНТ» в іншому судовому процесі доводить нікчемність договору №31/07-17 від 31.07.2017, укладеного між ТОВ «ЗТ- Інвест» і ТОВ «Е-Тікетс Сервіс Україна». Отже, між іншими суб`єктами господарювання розглядається судова справа, а саме справа № 916/3469/21, з приводу прав на ряд торговельних марок, але не існує жодного спору про виключні права на торговельну марку за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг №295173 і взагалі не є предметом будь-якого спору. В той же час Торговельна марка «ЦИТРУС» за свідоцтвом України №2951731 не є об`єктом зазначених вище договорів про передачу права власності на знак для товарів і послуг, отже, не відноситься до правовідносин між ТОВ «ЗТ- Інвест» і ТОВ «Т-Рент», а також з ТОВ «Е-Тікетс Сервіс Україна». Заявник стверджує, що виходячи з низки судових спорів, у яких приймають участь ТОВ «ЗТ-Інвест», ТОВ «Т-Рент» та ТОВ «Е-Тікетс Сервіс Україна», але в яких не фігурує свідоцтво України №295173, наявні обмеження діяльності заявника, що: з одного боку - не пов`язані з правовідносинами позивача і відповідача; з другого боку - наносить збитки позивачу. Звідси, заявник вважає, що дії відповідача є у причинно-наслідковому зв`язку із збитками, що поніс позивач і виходячи з викладеного позов про стягнення збитків буде поданий протягом десяти днів.

Крім того, заявник вказує, що наявна судова заборона використовувати знак для товарів і послуг «ЦИТРУС» та похідні назви, а також користування доменним ім`ям citrus.ua, а саме: вчиняти дії з переделегування доменного імені citrus.ua на користь будь-яких осіб, а також вчиняти будь-які інші дії щодо внесення змін або записів до бази даних (крім запису про статус домену) стосовно доменного імені citrus.ua, в тому числі здійснювати трансфер (змінювати реєстратора) вказаного доменного імені; вчиняти дії, пов`язані із здійсненням перенаправления (редиректу) при зверненні до доменного імені citrus.ua на будь-які інші доменні імена; надавати послуги хостингу, що включають роботи, необхідні для забезпечення постійного доступу до веб-сайту citrus.ua: реєстрацію і підтримку адреси, виділення дискового простору, засобів доступу та адміністрування сервера роботи з адміністрування системи, реєстрацію і підтримку адреси, резервного копіювання, можливість виконання програм та скриптів, можливість мати безліч поштових адрес, доступ до сайту по протоколу FTP, можливість мати адміністративну панель за допомогою якої можна здійснювати контроль і керування веб-сайтом, можливість настроювання поштових скриньок, систему збору статистики, установку і запуск додатків, тощо до вирішення спору по суті; вносити зміни чи записи до бази даних стосовно доменного імені citrus.ua, щодо зміни IP адреси сервера хостингу (хостинг-провайдера) до вирішення спору по суті; встановити у Реєстрі доменних імен режими «clientHold» та «serverHold» для доменного імені citrus.ua про що внести відповідний запис до бази даних до вирішення спору по суті. В той же час Торговельна марка «ЦИТРУС» за свідоцтвом України № 2951731 не відноситься до предмету спору у цій справі і не є об`єктом зазначених вище заборон. Також у заявника існують обгрунтовані побоювання, що по відношенню до доменного імені citrus.com.ua можуть бути вчинені такі самі дії. Позивачем 29.12.2021 року був затверджений план продажів та маржинального доходу через інтернет- магазин citrus.ua, та роздрібну мережу магазинів «Цитрус». Однак, в зв`язку з неправомірним блокуванням сайту citrus.ua, що відбулось 11.01.2022 року, щоденне падіння продажів через інтернет-магазин та роздрібну мережу склало 12 139 300,67 грн в день. Прямий щоденний збиток ТОВ «ЦЕТЕХНО» складає 1818295,68грн, без врахування репутаційних втрат.

Також заявник вказує, що у справі №910/21870/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Е-Тікетс Сервіс Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗТ-Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Рент», Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент) позовні вимоги обгрунтовані тим, що ТОВ «Е-Тікетс Сервіс Україна» згідно договору №31/07-17 від 31.07.2017 з 01 серпня 2017 року є власником виключних майнових прав на торговельні марки за свідоцтвами України №81885 від 10.09.2007, №81886 від 10.09.2007, №99614 від 25.11.2008 №99615 від 25.11.2008, №171614 від 10.06.2013, №177210 від 25.10.2013, №216562 від 12.09.2016, №217278 від 26.09.2016, №218377 від 25.10.2016 та №228492 від 26.06.2017, відповідно, набуло права звернення до ДП «Укрпатент» з заявою про реєстрацію за собою права власності на торгівельні марки за вказаними вище свідоцтвами. ТОВ «T-Рент» є власником знаку для товарів і послуг «ЦИТРУС» за свідоцтвом України №295173 та надало згоду ТОВ «Інтернет Інвест» на її використання для реєстрації доменного імені. Зазначене, також підтверджується листом ТОВ «Інтернет Інвест» від 02.04.2021. Таким чином, наразі власником доменного імені citrus.ua (делегованого на підставі свідоцтва України №295173) є ТОВ «T-Рент», що підтверджується сертифікатом про реєстрацію доменного імені. Крім того, власником доменного імені citrus.com.ua також є ТОВ «Т-Рент». Заявник вказує, що свідоцтво України №295173 не відноситься до об`єктів заборони у справі №910/21870/21, таким чином пасивні дії ТОВ «Т-Рент» та ТОВ «ЗТ-Інвест» призвели до порушення договірних зобов`язань останнього з ТОВ «ЦЕТЕХНО». Зазначене обумовило втручання в здійснення права ТОВ «ЦЕТЕХНО» на використання знака для товарів і послуг «ЦИТРУС» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 з боку ТОВ «Інтернет Інвест», дії якого тягнуть за собою повне блокування роботи інтернет магазину «ЦИТРУС» з відповідними матеріальними і репутаційними наслідками. Доменне ім`я citrus.com.ua не відноситься до об`єктів заборони у справі №910/21870/21, таким чином пасивні дії ТОВ «Т-Рент» можуть призвести до порушення договірних зобов`язань останнього з ТОВ «ЦЕТЕХНО». Зазначене може обумовити дії ТОВ «Інтернет Інвест», як адміністратора доменних імен citrus.ua та citrus.com.ua та надавача послуг інтернет хостингу до повного блокування роботи інтернет магазину «ЦИТРУС» з відповідними матеріальними і репутаційними наслідками. Заходи, про які просить заявник він вважає розумними в цих обставинах, для зменшення вже існуючих збитків, включаючи втрачену вигоду, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до збитків (Прямий щоденний збиток ТОВ «ЦЕТЕХНО» складає 1 818 295,68 грн, без врахування репутаційних втрат.), вжиття заходів забезпечення позову змінить ситуацію та виключить ситуацію коли збитки накопичуються.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу приписів ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ч.1 ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.5, 6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника по забезпеченню позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Також заходи забезпечення позову не є додатковим засобом відповідальності або стимулювання відповідача до виконання певних дій, а діють виключно як засіб забезпечення ефективного вирішення існуючого спору та реального виконання рішення суду.

Під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч.2, 5, 6, 7 ст.137 Господарського процесуального кодексу України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарського процесуального кодексу України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Вищевикладене відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 у справі №910/688/13.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст.74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, також має бути підтверджена відповідними доказами, які б підтверджували обставини, на які посилається заявник, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість того, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Право на ефективний засіб юридичного захисту встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Слід зазначити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 у справі Пантелеєнко проти України засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі Дорани проти Ірландії, було зазначено що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Так, у заяві про забезпечення позову заявник послався на наявність судової заборони по справі №910/21870/21.

Судом було перевірено дану обставину через Єдиний державний реєстр судових рішень, та встановлено, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.01.2022 по справі №910/21870/21 вжито заходи забезпечення позову шляхом: заборони ТОВ «ЗТ-Інвест» до набрання законної сили рішенням у вказаній справі, здійснювати будь-яке використання торгівельних марок за свідоцтвами України №81885 від 10.09.2007, №81886 від 10.09.2007, №99614 від 25.11.2008, №99615 від 25.11.2008, №171614 від 10.06.2013, №177210 від 25.10.2013, №216562 від 12.09.2016, №217278 від 26.09.2016, №218377 від 25.10.2016 та №228492 від 26.06.2017; заборони ТОВ «ЗТ-Інвест» до набрання законної сили рішенням у вказаній справі, вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну та/або припинення будь-яких прав на знак для товарів і послуг по свідоцтвам України №81885 від 10.09.2007, №81886 від 10.09.2007, №99614 від 25.11.2008, №99615 від 25.11.2008, №171614 від 10.06.2013, №177210 від 25.10.2013, №216562 від 12.09.2016, №217278 від 26.09.2016, №218377 від 25.10.2016 та №228492 від 26.06.2017, в тому числі розпоряджатись будь-яким чином та у будь-який спосіб, передавати повністю або частково право власності та/або майнові права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за вказаними свідоцтвом, укладати з будь-якими особами ліцензійні та будь-які інші правочини щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг по свідоцтвам України №81885 від 10.09.2007, №81886 від 10.09.2007, №99614 від 25.11.2008, №99615 від 25.11.2008, №171614 від 10.06.2013, №177210 від 25.10.2013, №216562 від 12.09.2016, №217278 від 26.09.2016, №218377 від 25.10.2016 та №228492 від 26.06.2017, а також відмовлятися повністю чи частково від свідоцтв України на знак для товарів і послуг №81885 від 10.09.2007, №81886 від 10.09.2007, №99614 від 25.11.2008, №99615 від 25.11.2008, № 171614 від 10.06.2013, №177210 від 25.10.2013, №216562 від 12.09.2016, №217278 від 26.09.2016, №218377 від 25.10.2016 та №228492 від 26.06.2017; заборони Державному підприємству «Український інститут інтелектуальної власності» (УКРПАТЕНТ) до набрання законної сили рішенням суду у даній справі вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки щодо свідоцтв України: №81885 від 10.09.2007, №81886 від 10.09.2007, №99614 від 25.11.2008, №99615 від 25.11.2008, № 171614 від 10.06.2013, №177210 від 25.10.2013, №216562 від 12.09.2016, №217278 від 26.09.2016, №218377 від 25.10.2016 та №228492 від 26.06.2017, в тому числі зміни щодо передачі третім особам повністю або частково права власності (користування) на зазначені торговельні марки; стосовно припинення дії зазначених свідоцтв України на торговельні марки за заявою власника про відмову від свідоцтв повністю чи частково, а також здійснювати пов`язані з цим публікації в офіційному електронному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності, окрім змін, пов`язаних із продовженням строку дії вказаних свідоцтв, а також здійснювати пов`язані з цими змінами публікації в офіційному електронному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності; заборони ТОВ «ЗТ-Інвест» передавати права та відмовлятися від прав на торгівельні марки за свідоцтвами України: №81885 від 10.09.2007, №81886 від 10.09.2007, №99614 від 25.11.2008, №99615 від 25.11.2008, № 171614 від 10.06.2013, №177210 від 25.10.2013, №216562 від 12.09.2016, №217278 від 26.09.2016, №218377 від 25.10.2016 та №228492 від 26.06.2017 повністю або частково до набрання рішенням суду законної сили; заборони ТОВ «ЗТ-Інвест» вчиняти дії, спрямовані на виконання договорів щодо передачі прав користування торгівельними марками та припинити їх чинність, за свідоцтвами України: №81885 від 10.09.2007, №81886 від 10.09.2007, №99614 від 25.11.2008, №99615 від 25.11.2008, № 171614 від 10.06.2013, №177210 від 25.10.2013, №216562 від 12.09.2016, №217278 від 26.09.2016, №218377 від 25.10.2016 та №228492 від 26.06.2017 повністю або частково до набрання рішенням суду законної сили; заборони будь-кому використовувати знак для товарів і послуг за свідоцтвами на знак для товарів і послуг: «ЦИТРУС дискаунт» за свідоцтвом України №81885 від 10.09.2007 (заявка №m200601806 від 09.02.2006); «CITRUS discount» за свідоцтвом України №81886 від 10.09.2007 (заявка №m200601808 від 09.02.2006); «ЦИТРУС» за свідоцтвом України №99614 від 25.11.2008 (заявка №m200620346 від 22.12.2006); «CITRUS» за свідоцтвом України №99615 від 25.11.2008 (заявка №m200620348 від 22.12.2006); «ЦИТРУС гаджети та аксесуари» за свідоцтвом України №171614 від 10.06.2013 (заявка №m201207532 від 28.04.2021); «eton» за свідоцтвом України №177210 від 25.10.2013 (заявка №m201111467 від 21.07.2011); «like.bike» за свідоцтвом України №216562 від 12.09.2016 (заявка №m201602991 від 17.02.2016); «AIR MUSIC» за свідоцтвом України №217278 від 26.09.2016 (заявка №m201607671 від 08.04.2016); «L.А.Р.Т.І.» за свідоцтвом України №218377 від 25.10.2016 (заявка №m201604812 від 10.03.2016) та «CITRUS» за свідоцтвом України №228492 (заявка №m201627870 від 13.12.2016) та позначення під час представлення продуктів через засоби комунікації з метою роздрібного продажу, використання у доменному імені, розміщення в мережі Інтернет на веб-сторінках і на веб-сайтах інформації, що дозволяє покупцям зручно оглядати, купувати і замовляти ці товари з веб-сторінок і веб-сайтів в мережі Інтернет, в тому числі наносити їх на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; заборони ТОВ «Інтернет Інвест» вчиняти дії з переделегування доменного імені citrus.ua на користь будь-яких осіб, а також вчиняти будь-які інші дії щодо внесення змін або записів до бази даних (крім запису про статус домену) стосовно доменного імені citrus.ua, в тому числі здійснювати трансфер (змінювати реєстратора) вказаного доменного імені; заборони ТОВ «Інтернет Інвест» вчиняти дії, пов`язані із здійсненням перенаправлення (редиректу) при зверненні до доменного імені citrus.ua на будь-які інші доменні імена; заборони ТОВ «Інтернет Інвест» надавати послуги хостингу, що включають роботи, необхідні для забезпечення постійного доступу до веб-сайту citrus.ua: реєстрацію і підтримку адреси, виділення дискового простору, засобів доступу та адміністрування сервера роботи з адміністрування системи, реєстрацію і підтримку адреси, резервного копіювання, можливість виконання програм та скриптів, можливість мати безліч поштових адрес, доступ до сайту по протоколу FTP, можливість мати адміністративну панель за допомогою якої можна здійснювати контроль і керування веб-сайтом, можливість настроювання поштових скриньок, систему збору статистики, установку і запуск додатків, тощо до вирішення спору по суті; заборони ТОВ «Інтернет Інвест» вносити зміни чи записи до бази даних стосовно доменного імені citrus.ua, щодо зміни IP адреси сервера хостингу (хостинг-провайдера) до вирішення спору по суті; зобов`язання ТОВ «Інтернет Інвест» встановити у Реєстрі доменних імен режими «сliеntHold» та «serverHold» для доменного імені citrus.ua про що внести відповідний запис до бази даних до вирішення спору по суті.

Отже, частина заходів, що стосуються взаємодії по доменному імені citrus.ua, про вжиття яких просить заявник спрямована фактично на те, щоб відмінити заборони, встановлені ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.01.2022 по справі №910/21870/21 відносно ТОВ «ІНТЕРНЕТ ІНВЕСТ», що суперечить чинному законодавству, оскільки судам одного рівня не надано право скасувати ухвали один одного.

Щодо заходів, про які просить заявник відносно ТОВ «ІНТЕРНЕТ ІНВЕСТ» за взаємодією із доменним іменем citrus.com.ua, слід зазначити наступне.

Заявник висловив у заяві побоювання, що по відношенню до доменного імені citrus.com.ua можуть бути вчинені дії, що вчинені по відношенню до доменного імені citrus.ua. Однак, не навів жодного обґрунтування, на підставі чого у нього виникли такі побоювання, не подав докази, які б підтверджували спроможність таких побоювань. За таких умов твердження заявника про те, що наявна імовірність вжиття дій по відношенню до доменного імені citrus.com.ua, є лише припущенням позивача, не має доказового підтвердження, позаяк, заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та не підтвердженою доказами.

Враховуючи недоведеність заявником фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідних заходів забезпечення позову, про які він просить, не підлягає судом задоволенню його заява від 18.01.2022 за вх.№4-2/21 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити ТОВ «ЦЕТЕХНО» у задоволенні заяви від 18.01.2022 за вх.№4-2/21 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

2. У відповідності до ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 19.01.2022 та згідно ч.8 ст.140, ч.2 ст.254, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення.

3. Повну ухвалу складено 20.01.2022.

Суддя І.А. Малярчук