УХВАЛА

26 січня 2022 року

м. Київ

cправа № 927/281/21

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду

суддя-доповідач О. О. Мамалуй

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничий комплекс СКБ "Таргет"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2021р.

у складі колегії суддів: Т. І. Разіна - головуючий, І. А. Іоннікова, Є. Ю. Шаптала

та на рішення господарського суду Чернігівської області від 14.06.2021р.

суддя: С. В. Белов

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничий комплекс СКБ "Таргет"

до фізичної особи-підприємця Хомічук Євгенії Юрівни

про розірвання договору та стягнення 2 100 000, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ науково-виробничий комплекс СКБ "Таргет" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2021р. та на рішення господарського суду Чернігівської області від 14.06.2021р. у справі №927/281/21.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам ст. 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у поста-нові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

Згідно з абзацами 2 та 3 п. 5 ч. 2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

З тексту касаційної скарги вбачається, що скаржник визначає підставою касаційного оскарження судових рішень п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України - відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Також скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення прийняті без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, винесені з порушенням законодавства, викладені в них висновки не відповідають постановам Верховного Суду та перераховує постанови Верховного Суду, висновки в яких, на думку скаржника, мали бути враховані судами попередніх інстанцій.

Верховний Суд звертає увагу, що при поданні касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України скаржник повинен чітко зазначити щодо якої саме конкретної, чітко визначеної норми матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина, тощо, якої статті та якого нормативно-правового акту), на думку скаржника, відсутній висновок Верховного Суду та які саме норми права порушені чи неправильно застосовані судами.

Проте, посилаючись на п. 3 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України як на підставу касаційного оскарження, скаржник не зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, та конкретної норми, щодо якої відсутній відповідний висновок.

Саме лише посилання скаржника на те, що скарга подається на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України без належного обґрунтування цієї підстави, не можна вважати таким, що відповідає п. 5 ч. 2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що в обґрунтування п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України скаржник посилається на ряд постанов Верховного Суду, що можна розцінити як обґрунтування підстави, визначеної в п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Таким чином, касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених п. 5 ч. 2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 5 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про залишення касаційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги.

Верховний Суд вважає за необхідне надати скаржнику строк для усунення зазначених вище недоліків, а саме для належного визначення підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України, та для належного їх обґрунтування.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ТОВ науково-виробничий комплекс СКБ "Таргет" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2021р. та на рішення господарського суду Чернігівської області від 14.06.2021р. у справі №927/281/21 залишити без руху.

2. Надати ТОВ науково-виробничий комплекс СКБ "Таргет" строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Попередити ТОВ науково-виробничий комплекс СКБ "Таргет" про те, що неусунення недоліків скарги протягом установленого строку є підставою для її повернення скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду О. О. Мамалуй