ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м.Харків Справа №913/691/21
Провадження №19/913/691/21
Розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи
про стягнення 859 822 грн 00 коп.
Суддя Господарського суду Луганської області - Косенко Т.В.
Секретар судового засідання Терещенко Л.І.
У засіданні брали участь:
від позивача Куклішин В.Г., представник на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;
від відповідача Дзюба І.А., представник на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань
Державна екологічна інспекція у Луганській області звернулася до Господарського суду Луганської області з позовом до Марківської селищної ради Марківського району Луганської області про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства у розмірі 859 822 грн 00 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства встановлено, що на території Марківського району Луганської області знаходиться загальнозоологічний заказник місцевого значення Гераськівський, який розташований між с. Гераськівка, с. Просяне і с. Рудівка смт Марківка, ДП Біловодське ЛМГ Марківське лісництво (ур. Старолісся, ур. Старокожий) і входить до складу природно-заповідного фонду України. Перевіркою встановлені порушення вимог природоохоронного законодавства, а саме: на території заказника місцевого значення Гераськівський відсутні єдині державні знаки та аншлаги, межі в натурі не внесені, що є порушенням ст.7 Закону України Про природно-заповідний фонд України, Положення про єдині державні знаки та аншлаги на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду України, затвердженого наказом Мінохорони навколишнього природного середовища №30 від 29.03.1994; здійснена самовільна вирубка 475 сироростучих дерев на території полезахисної лісосмуги в межах загальнозоологічного заказника місцевого значення Гераськівський в орієнтовно півтора кілометри з лівого боку автошляху по напрямку руху Марківка-Просяне, на відстані орієнтовно один кілометр від знаку кінець населеного пункту Марківка, що є порушенням ст.9-1 Закону України Про природно-заповідний фонд України, ст.ст. 69, 100 Лісового кодексу України. За результатами перевірки складено Акт б/н від 19.10.2018. На підставі Такс обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природо заповідний фонд, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №541 від 24.07.2013, інспекцією здійснений розрахунок шкоди, заподіяної відповідачем державі внаслідок незаконної вирубки 475 сироростучих дерев невстановленими особами та території полезахисної лісосмуги в межах загальнозоологічного заказника місцевого значення Гераськівський в орієнтовно півтора кілометри з лівого боку автошляху по напрямку руху Марківка-Просяне, на відстані орієнтовно один кілометр від знаку кінець населеного пункту Марківка, на території Марківського району Луганської області, яка становить 859 822 грн 00 коп.
Ухвалою суду від 06.10.2021 відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 01.11.2021.
Відзивом на позовну заяву №2067 від 25.10.2021 відповідач вимоги позову заперечує. Вказує, що на території загальнозоологічного заказника державні знаки та аншлаги встановлені та мається в наявності карта-схема розташування заказника, а тому порушення з приводу вказаного позивачем у позовній заяві відсутні. Станом на 2018 рік Марківська селищна рада не була власником або користувачем земельної ділянки, не була розпорядником даної території. Місце самовільної вирубки 475 сироростучих дерев на території полезахисної смуги в межах заказника знаходиться поза межами населеного пункту, вказані земельні ділянки та полезахисні лісосмуги не перебували у комунальній власності селищної ради. Межі загальнозоологічного заказника місцевого значення «Гераськівський» не встановлені. Посилається на Положення «Про загальнозоологічний заказник місцевого значення «Гераськівський»», затверджене Держуправлінням екологічної безпеки у Луганській області, Положення «Про загальнозоологічний заказник місцевого значення «Гераськівський»» від 24.05.2001, затверджене Держуправінням екології та природних ресурсів в Луганській області, Положення «Про загальнозоологічний заказник місцевого значення «Гераськівський»» від 26.11.2009, затверджене Держуправлінням охорони навколишнього природного середовища в Луганській області.
Ухвалою суду від 01.11.2021 відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 15.11.2021.
У відповіді на відзив №2/2-26-37 від 03.11.2021 позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Зазначає, що на момент перевірки і до її здійснення відповідач не сприяв охороні та збереженню заказника. Діючим положенням на даний час є Положення від 26.11.2009, п.1.5 положення, на який посилається відповідач є декларативною нормою, а не імперативною. Вказує, що порубка дерев здійснювалася на території Марківського району Луганської області.
Ухвалою суду від 15.11.2021 відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 29.11.2021.
Ухвалою суду від 29.11.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 13.12.2021.
Ухвалою суду від 13.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.12.2021.
Ухвалою суду від 23.12.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 17.01.2022.
У судовому засіданні 17.01.2022 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд зазначає наступне.
Пунктом 1.5 Положення «Про загальнозоологічний заказник місцевого значення «Гераськівський»» від 26.11.2009, затвердженого Держуправлінням охорони навколишнього природного середовища в Луганській області (далі Положення), визначено, що заказник передається під охорону власникам або користувачам земельних ділянок, водних або інших природних ресурсів.
Розділом 2 Положення визначено мету створення та завдання заказника, відповідно до якого, заказниками оголошуються природні території з метою збереження, відтворення природних комплексів чи їх окремих компонентів. Загальнозоологічний заказник «Гераськівський» створений з метою збереження умов проживання, місць існування, відтворення та відновлення чисельності представників фауни. Головним завданням є: охорона та відтворення тваринного світу; збереження та охорона різноманіття; поширення екологічних знань; підтримання загального екологічного балансу в регіоні.
Інспекцією у період з 18.10.2018 по 19.10.2018, на підставі наказу №2/01-01-04 від 02.01.2018, направлення на проведення перевірки №506/01-03-19 від 17.10.2018 проведено планову перевірку дотриманням вимог природоохоронного законодавства Марківською селищною радою Марківського району Луганської області.
Під час перевірки встановлено, що на території Марківського району Луганської області знаходиться загальнозоологічний заказник місцевого значення Гераськівський, оголошений рішенням Луганської обласної ради №4/19 від 15.12.1998 загальною площею 5 346,0000 га, який розташований між с. Гераськівка, с. Просяне і с. Рудівка смт Марківка, ДП Біловодське ЛМГ Марківське лісництво (ур. Старолісся, ур. Старокожий) і входить до складу природно-заповідного фонду України.
В ході проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнозоологічного заказника місцевого значення Гераськівський встановлено відсутність єдиних державних знаків та аншлагів, межі в натурі не винесені, що є порушенням ст.7 Закону України Про природно-заповідний фонд України, Положення про єдині державні знаки та аншлаги на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду України, затвердженого наказом Мінохорони навколишнього природного середовища №30 від 29.03.1994; встановлено факт самовільної вирубки 475 сироростучих дерев на території полезахисної лісосмуги в межах загальнозоологічного заказника місцевого значення Гераськівський в орієнтовно півтора кілометри з лівого боку автошляху по напрямку руху Марківка-Просяне, на відстані орієнтовно один кілометр від знаку кінець населеного пункту Марківка, що є порушенням ст.9-1 Закону України Про природно-заповідний фонд України, ст.ст. 69, 100 Лісового кодексу України.
18.10.2018 позивач направив на адресу відповідача лист №493, в якому зазначив, що територія, на якій виявлена рубка дерев, знаходиться за межами населеного пункту смт Марківка; межі загальнозоологічного заказника місцевого значення Гераськівський згідно чинного законодавства не встановлені; Марківська селищна рада відповідно до ст.9-1 Закону України Про природно-заповідний фонд не надавала жодних дозволів на використання природних ресурсів; орієнтовна площа лісосмуги складає більше 0,1000 га.
За результатами перевірки складено Акт б/н від 19.10.2018, який підписаний Т.в.о. голови Марківської селищної ради Л.А. Андрієнко без зауважень.
19.10.2018 Державною екологічною інспекцією у Луганській області видано припис №301 щодо усунення порушень природоохоронного законодавства.
19.10.2018 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Луганської області складено протокол №001018 відносно ОСОБА_2 , що працює на посаді Т.в.о. голови Марківської селищної ради.
Розпорядженням Марківської селищної ради №42 від 23.10.2018 «Про призначення відповідальних за виконання припису Державної екологічної інспекції у Луганській області» відповідальним за виконання пунктів припису призначено спеціаліста ІІ категорії з питань благоустрою ОСОБА_3 .
Постановою Марківського районного суду Луганської області від 06.12.2018 у справі №417/6793/18 визнано винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.91 КпАП України.
06.12.2018 позивачем на адресу відповідача направлено претензію №736/01-03-18 на добровільне відшкодування збитків, заподіяних державі в розмірі 859 822 грн 00 коп.
Також разом з претензією позивач надіслав розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільної вирубки 475 сироростучих дерев невстановленими особами на території полезахисної лісосмуги в межах загальнозоологічного заказника місцевого значення Гераськівський в орієнтовно півтора кілометри з лівого боку автошляху по напрямку руху Марківка-Просяне, на відстані орієнтовно один кілометр від знаку кінець населеного пункту Марківка, на території Марківського району Луганської області, розрахований на підставі Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природо-заповідний фонд, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №541 від 24.07.2008.
16.01.2019 Інспекцією, на підставі наказу №2/1-28-8 від 14.01.2019, направлення на проведення позапланової перевірки №47/01-03-19 від 15.01.2019, проведено позапланову перевірку виконання припису №301 від 19.10.2018.
За результатами перевірки позивачем складено Акт №12, в якому встановлено часткове виконання положень припису.
Зазначений Акт підписаний з боку відповідача без зауважень.
Претензія №736/01-03-18 від 06.12.2018 на добровільне відшкодування збитків, заподіяних державі в розмірі 859 822 грн 00 коп. залишена відповідачем без задоволення, що і стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.
Згідно ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах України є об`єктами права власності Українського народу.
Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів визначаються Законом України «Про природно-заповідний фонд України» від 16 червня 1992 року №2456-XII (далі - Закон України №2456-XII).
Статтею 3 Закону України №2456-XII передбачено, що до природно-заповідного фонду України належать, зокрема, заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки та парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва залежно від їх екологічної і наукової, історико-культурної цінності можуть бути загальнодержавного або місцевого значення, які поділяються на ландшафтні, лісові, ботанічні, загальнозоологічні, орнітологічні, ентомологічні, іхтіологічні, гідрологічні, загальногеологічні, палеонтологічні та карстово-спелеологічні.
Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України №2456-XII регіональні ландшафтні парки, зони - буферна, антропогенних ландшафтів, регульованого заповідного режиму біосферних заповідників, землі та інші природні ресурси, включені до складу, але не надані національним природним паркам, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища, ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки та парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва можуть перебувати як у власності Українського народу, так і в інших формах власності, передбачених законодавством України.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.7 Закону України №2456-XII землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. На землях територій та об`єктів природно-заповідного фонду, які створюються в зоні відчуження та зоні безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, забороняється будь-яка діяльність, що не забезпечує режим радіаційної безпеки.
Відповідно до Кваліфікації видів цільового призначення земель, затвердженого Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 23.07.2010 №548 до земель природо заповідного фонду належать заказники, що надаються в постійне користування спеціальним адміністраціям територій та об`єктів природно заповідного фонду для збереження та використання заказників.
У відповідності до ст.25 Закону України №2456-XII заказниками оголошуються природні території (акваторії) з метою збереження і відтворення природних комплексів чи їх окремих компонентів. Оголошення заказників провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів.
Згідно зі ст.26 Закону України №2456-XII на територіях заказників забороняються рубки головного користування, суцільні, прохідні, лісовідновні та поступові рубки, видалення захаращеності, а також полювання та інша діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник. Господарська, наукова та інша діяльність, що не суперечить цілям і завданням заказника, проводиться з додержанням загальних вимог щодо охорони навколишнього природного середовища. Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.
Як встановлено судом, Положенням «Про загальнозоологічний заказник місцевого значення «Гераськівський»» від 26.11.2009 передбачено, що загальнозоологічний заказник місцевого значення «Гераськівський» оголошений рішенням Луганської обласної ради №4/19 від 15.12.1998. Місце знаходження: між смт Марківка, с. Гераськівська, с. Просяне, с. Рудівка, Марківське лісництво (ур. Старолісся, ур. Старокожий). Розміщення об`єкту у мережі фізико-географічного районування Степова зона, Північна степова підзона, Задонецько-Донська північностепова провінція, Старобільська схилово-височинна область. Загальна площа заказника становить 5346 га. Форма власності: територія, яка оголошена заказником не вилучається із землекористування землевласників та землекористувачів. Заказник передається під охорону власникам або землекористувачам земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів.
Суд звертає увагу на те, що згідно з імперативними положеннями ч.4 ст.4 Закону України №2456-XII у разі зміни форм власності на землю, на якій знаходяться заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, землевласники зобов`язані забезпечувати режим їх охорони і збереження з відповідною перереєстрацією охоронного зобов`язання.
Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно ч.ч.1, 4 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Відповідачем до матеріалів справи не надано доказів того, що зобов`язання по охороні та збереженню загальнозоологічного заказника місцевого значення «Гераськівський» покладено не на нього.
Таким чином, вказані доводи відповідача судом відхиляються.
Ураховуючи викладене, доводи відповідача в цій частині судом відхиляються.
Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ст.66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Частиною 1 ст.64 Закону України №2456-XII передбачено, що порушення законодавства України про природно-заповідний фонд тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну або кримінальну відповідальність.
Згідно з п.п. «а», «б», «е» ч.2 ст.64 Закону України №2456-XII відповідальність за порушення законодавства про природно-заповідний фонд несуть особи, винні у: нецільовому використанні територій та об`єктів природно-заповідного фонду, порушенні вимог проектів створення та організації територій природно-заповідного фонду; здійсненні в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон забороненої господарської діяльності; порушенні вимог щодо використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Статтями 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
За змістом ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини.
За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При вирішенні спору на позивача покладається обов`язок довести розмір шкоди, завданої протиправною поведінкою, факт порушення відповідачем законодавства та причинний зв`язок між цим порушенням і завданою шкодою навколишньому середовищу.
Відповідач, в свою чергу, для звільнення від відповідальності має довести відсутність своєї вини.
Порушення вимог щодо забезпечення режиму охорони та збереження заказника, у тому числі порушення правил охорони та використання територій та об`єктів природно заповідного фонду та нездійснення належного контролю за територією заказника (відсутні єдині державні знаки та аншлаги, межі в натурі не винесені, самовільна вирубка 475 сироростучих дерев на території полезахисної лісосмуги в межах загальнозоологічного заказника місцевого значення Гераськівський в орієнтовно півтора кілометри з лівого боку автошляху по напрямку руху Марківка-Просяне, на відстані орієнтовно один кілометр від знаку кінець населеного пункту Марківка) є підставою для покладення на власника або користувача земельних ділянок, природних ресурсів, водних та інших природних об`єктів заказника цивільно правової відповідальності. При цьому не важливо, хто конкретно здійснив самовільну вирубку 475 сироростучих дерев, оскільки визначальним є факт порушення Марківською селищною радою Луганської області обов`язків, встановлених у Охоронному зобов`язанні, Положенні про заказник та вимог Закону України №2456-XII щодо забезпечення режиму охорони та збереження заказника, що спричинило завдання державі збитків.
Таким чином, обов`язок щодо забезпечення режиму охорони та збереження заказника покладено саме на Марківську селищну раду Луганської області, яка відповідає за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків.
Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку наявні всі елементи складу цивільного правопорушення.
Ураховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю.
Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
1. Позов Державної екологічної інспекції у Луганській області до Марківської селищної ради Луганської області про стягнення 859 822 грн 00 коп. задовольнити повністю.
Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 27.01.2022.

Суддя Тетяна КОСЕНКО