ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2022 р. Справа№ 910/11303/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання Денисевич К.Ю.,

за участю представників:

від позивача - Гулевич В.Г., довіреність від 05.04.2021 №129;

від відповідача - Буркова О.М., довіреність від 29.12.2021 № 29/12-19,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 у справі №910/11303/21 (суддя Зеленіна Н.І., повний текст складено - 29.10.2021) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення 965 825,29 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" до суду надійшла позовна заява до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення 965 825 грн 29 коп., з яких: 473 401,71 грн - пені, 69 806,00 грн - 3% річних, 38 317,36 грн - інфляційних витрат та 384 300,22 грн - штрафу, нарахованих за неналежне виконання зобов`язань за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел №0204-09021 від 01.07.2019.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 у справі №910/11303/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" задоволено повністю, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" 473 401 грн 71 коп. - пені, 69 806 грн - 3% річних, 38 317 грн 36 коп. - інфляційних витрат, 384 300 грн 22 коп. - штрафу та 14 487 грн 38 коп. - витрат по сплаті судового збору.

При задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної оплати послуг.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оплата вартості послуг позивача із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії за спірні періоди можлива лише у разі включення відповідних витрат до структури тарифу зі сторони НКРЕКП, як регулятора ринку електричної енергії. Так, за доводами скаржника, зазначені об`єктивні причини унеможливили вчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань.

Також, апелянт посилається на невірність розрахунку пені та 3 % річних, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання за листопад 2020 року через включення до періоду нарахувань дня фактичної плати заборгованості.

Окрім наведеного, в апеляційній скарзі скаржник не погоджується з відмовою суду першої інстанції у зменшенні розміру штрафних санкцій.

Представник апелянта - відповідача у справі в судовому засіданні підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" (постачальник послуг) та Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (замовник) 01.07.2019 було укладено договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел №0204-09021, відповідно до умов якого для забезпечення покриття економічно обгрунтованих витрат постачальник послуг на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом надає замовнику послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що вартість та порядок оплати послуги визначаються відповідно до вимог Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641, у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом постачальником послуг.

Відповідно до п. 13.2 рядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, протягом перших семи робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, постачальник універсальних послуг (ПУП) направляє оператору системи розподілу (ОСП, НЕТ "Укренерго") акт приймання-передачі та відповідний розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП. ОСП, протягом трьох робочих днів з дати отримання повертає акт приймання-передачі ПУП, підписаний зі своєї сторони.

Протягом двох робочих днів після отримання від ОСП підписаного акта приймання-передачі ПУП надає Регулятору розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії та копію акта приймання-передачі для затвердження (п. 13.3 порядку).

Відповідно до п. 13.4 порядку (у редакції, яка діяла до 28.12.2019), протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої ПУП у розрахунковому місяці, ОСП здійснює 100% оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі.

Згідно п. 13.4 порядку (у чинній редакції), ОСП здійснює 100% оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у розрахунковому місяці.

Так, 26.11.2019 постановою НКРЕКП №2484 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальником універсальної послуги ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" у жовтні 2019 року у розмірі 4 575 002,72 грн (без ПДВ).

Постановою НКРЕКП №3158 від 24.12.2019 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальником універсальної послуги ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" у листопаді 2019 року у розмірі 1 751 822,46 грн (без ПДВ).

Затверджену вартість послуг НЕК "Укренерго" сплатило 28.01.2020 відповідно до платіжного доручення №1016 від 28.01.2020.

Постановою НКРЕКП №259 від 28.01.2020 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальником універсальної послуги ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" у грудні 2019 року у розмірі 1 369 242,26 грн (без ПДВ).

Затверджену вартість послуг НЕК "Укренерго" сплатило 06.02.2020 відповідно до платіжного доручення №1026 від 06.02.2020.

Постановою НКРЕКП №727 від 25.03.2020 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальником універсальної послуги ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" у лютому 2020 року у розмірі 3 259 563,46 грн (без ПДВ).

Затверджену вартість послуг НЕК "Укренерго" сплатило 01.04.2020 відповідно до платіжного доручення №1022 від 01.04.2020.

Постановою НКРЕКП №864 від 22.04.2020 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальником універсальної послуги ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" у березні 2020 року у розмірі 9 481 929,18 грн (без ПДВ).

Затверджену вартість послуг НЕК "Укренерго" сплатило 20.05.2020 відповідно до платіжного доручення №271 від 20.05.2020.

Постановою НКРЕКП №1741 від 23.09.2020 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальником універсальної послуги ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" у серпні 2020 року у розмірі 24 928 537,87 грн (без ПДВ).

Затверджену вартість послуг НЕК "Укренерго" сплатило 30.09.2020 відповідно до платіжного доручення №1371 від 30.09.2020.

Постановою НКРЕКП №1939 від 21.10.2020 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальником універсальної послуги ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" у вересні 2020 року у розмірі 19 086 699,71 грн (без ПДВ).

Затверджену вартість послуг НЕК "Укренерго" сплатило 28.10.2020 відповідно до платіжного доручення №32590934 від 28.10.2020.

Постановою НКРЕКП №2137 від 20.11.2020 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальником універсальної послуги ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" у жовтні 2020 року у розмірі 9 756 686,93 грн (без ПДВ).

Затверджену вартість послуг НЕК "Укренерго" сплатило 02.12.2020 відповідно до платіжного доручення №1037 від 02.12.2020.

Постановою НКРЕКП №2683 від 23.12.2020 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальником універсальної послуги ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" у листопаді 2020 року у розмірі 2 125 680,56 грн (без ПДВ).

Затверджену вартість послуг НЕК "Укренерго" сплатило 04.01.2021 відповідно до платіжного доручення №1293 від 04.01.2021.

Постановою НКРЕКП №76 від 20.01.2021 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальником універсальної послуги ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" у грудні 2020 року у розмірі 1 318 473,78 грн (без ПДВ).

Затверджену вартість послуг НЕК "Укренерго" сплатило 29.01.2021 відповідно до платіжного доручення №1143 від 29.01.2021.

Постановою НКРЕКП №268 від 19.02.2021 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальником універсальної послуги ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" у січні 2021 року у розмірі 1 678 413,91 грн (без ПДВ).

Затверджену вартість послуг НЕК "Укренерго" сплатило 12.03.2021 відповідно до платіжного доручення №562 від 12.03.2021.

Підставою даного позову позивачем визначено обставини з несвоєчасного виконання відповідачем свого грошового зобов`язання з оплати послуг, у зв`язку з чим і були нараховані та заявлені до стягнення пеня, 3% річних, інфляційні витрати та штраф.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що вартість та порядок оплати послуги визначаються відповідно до вимог Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641, у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом постачальником послуг.

Відповідно до п. 13.4 порядку (у редакції, яка діяла до 28.12.2019), протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої ПУП у розрахунковому місяці, ОСП здійснює 100% оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі.

Згідно п. 13.4 порядку (у чинній редакції), ОСП здійснює 100% оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у розрахунковому місяці.

Вище було вказано дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у розрахунковому місяці, а також дати оплати відповідачем послуг.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що вказані оплати були здійснені відповідачем несвоєчасно.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 3 ст. 546 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, зазначені види штрафної договірної відповідальності мають подвійну правову природу, які одночасно з тим, що стимулюють сторони дотримуватися умов договору, ще й повинні мати компенсаційний характер за порушення господарсько-правових зобов`язань.

Пунктом 4.3 договору визначено, що у разі порушення замовником зобов`язань щодо строків оплати наданих послуг, визначених у порядку, замовник сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,1% від вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення. Додатково стягується штраф в розмірі 7% від зазначеної вартості послуг за прострочення понад 30 днів.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена вказаною статтею сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних від простроченої суми, здійснюється незалежно від наявності відповідного положення в договорі.

З урахуванням того, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за договором, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 473 401,71 грн пені, 69 806,00 грн 3% річних, 38 317,36 грн інфляційних витрат та 384 300,22 грн штрафу.

При цьому, стосовно доводів апелянта про невірність розрахунку пені та 3 % річних, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання за листопад 2020 року через включення до періоду нарахувань дня фактичної плати заборгованості, слід зазначити, наступне.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені та 3% річних, суд дійшов висновку, що позивачем неправильно визначено період їх нарахування щодо прострочення зобов`язань з оплати послуг за листопад 2020 року, оскільки допущено помилку та включено день фактичної сплати та наступний за ним день. Разом з тим, за перерахунком суду, суми пені та 3% річних, нарахованих за листопад 2020 року, перевищують заявлений позивачем розмір, а тому вказані вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо посилань апелянта, як на причину несвоєчасності виконання зобов`язань, на те, що оплата вартості послуг позивача із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії за спірні періоди можлива лише у разі включення відповідних витрат до структури тарифу зі сторони НКРЕКП, як регулятора ринку електричної енергії, колегія суддів зазначає наступне.

Так, наведені доводи не можуть вплинути на результат розгляду даної справи, оскільки за укладеним між сторонами договором саме відповідач взяв на себе обов`язок своєчасно проводити оплату вартості послуги відповідно до умов договору та Порядку.

При цьому, ані умови договору, ані Порядку, не ставлять в залежність своєчасність здійснення оплати замовником за отриману послугу від включення відповідних витрат до структури тарифу зі сторони НКРЕКП.

Отже, наведені доводи не можуть бути підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення суду.

Стосовно непогодження скаржника з відмовою суду першої інстанції у зменшенні розміру штрафних санкцій, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому за положенням ч.1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Наприклад, такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549-552 Цивільного кодексу України. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Крім цього, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

У даному випадку відповідачем не доведено належними та допустимими доказами у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України наявності обставин, зокрема, тяжкого фінансового становища відповідача, відсутності завдання збитків позивачу, на підставі яких суд би міг дійти висновку щодо наявності підстав з якими законодавець пов`язує можливість такого зменшення.

Окрім цього, з урахуванням того, що розмір санкцій не є надмірно великим, та враховуючи також і майновий стан позивача, який в установлені строки не отримав оплати у наведеному досить значному розмірі від відповідача, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 у справі №910/11303/21 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 17.01.2022 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

Л.В. Кропивна