ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/1128/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Щербань Д.М., адвокат, ордер від 23.10.2021,

від відповідача: Хоменко С.О., адвокат, ордер від 15.11.2021,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група Теракомбуд" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІ.ТІ.ДЖИ." (м.Житомир)

про стягнення 229081,32грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна група Теракомбуд" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІ.ТІ.ДЖИ." про стягнення 229081,32грн попередньої оплати, а також судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 23.11.2021 відкладено підготовче засідання на 06.12.2021.

В підготовчому засіданні оголошувалась перерва з 06.12.2021 до 09.12.2021.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 09.12.2021 відкладено підготовче засідання на 28.12.2021.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.12.2021, зокрема, відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "БІ.ТІ.ДЖИ." від 06.12.2021 про проведення судової будівельно-технічної експертизи, закрито підготовче провадження та призначено справу №906/1128/21 до судового розгляду по суті на 14.01.2022.

Зважаючи на неможливість забезпечення участі в судовому засіданні 14.01.2022 представника позивача, через технічні проблеми, які унеможливлюють його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, господарський суд, керуючись п.3 ч.2 ст.202 ГПК України, відклав розгляд справи по суті на 26.01.2022 про що постановив ухвалу від 14.01.2022.

Представник позивача в судовому засіданні 26.01.2022 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити (а.с.1-7).

Представник відповідача в судовому засіданні 26.01.2022 проти позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 58-59).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 07.08.2020 ТОВ "БІ.ТІ.ДЖИ." виставило ТОВ "Будівельна група Теракомбуд" рахунок №89 від 07.08.2020 на загальну суму 229035,00грн, із наступним переліком товару:

- панель "Пром" 2030x2500мм, d=4+2x5мм 50x200мм RAL6005 у кількості 84 шт., вартістю 75558,00грн;

- стовпи "Пром" 6000x80x60-5000 (в бетон), у кількості 35 шт., вартістю 46621,75грн;

- набір кріплення "Пром-Спорт"-1 RAL6005, у кількості 510 компл., вартістю 19864,50грн;

- ворота "Пром-Спорт" 2030x2500 (двуств.) RAL6005, у кількості 2 шт., вартістю 14201,10грн;

- хвіртка "Пром" 2030x1000мм (в бетон) RAL6005, вартістю 5128,15грн;

- опора для стовпа, у кількості 20 шт., вартістю 5492,60грн;

- сітка маскувальна "нато" мультифіл 50x50 (4,5 мм), у кількості 76 кв.м, вартістю 24 035,00грн (а.с.16).

Судом встановлено, що позивачем 07.08.2020 було здійснено оплату ТОВ "БІ.ТІ.ДЖИ." на суму 229081,32грн з призначенням платежу: "оплата за матеріали згідно рахунку №89 від 07.08.2020 року, у т.ч. ПДВ 20%", що підтверджується платіжним дорученням №447 від 07.08.2020 (а.с.43).

В подальшому, 24.11.2020 позивач направляв на адресу відповідача претензію від 24.11.2020, в якій просив протягом 7 календарних днів доставити оплачені згідно з рахунком №89 від 07.08.2020 товари на юридичну адресу ТОВ "Будівельна група Теракомбуд": 04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, буд. 37/41, оф. 9/1, а у разі відмови поставити товар - добровільно повернути кошти на розрахунковий рахунок позивача (а.с.10-12).

У зв`язку з невиконанням ТОВ "БІ.ТІ.ДЖИ." зобов`язань по поставці ТОВ "Будівельна група "Теракомбуд" замовленого товару, 30.07.2021 позивач надіслав відповідачу претензію від 29.07.2021 з вимогою про негайне повернення коштів, які сплачені за поставку товару у розмірі 229081,32грн (а.с.39-41, докази надіслання - а.с.42).

Відповідач надав відповідь на претензію №64 від 11.08.2021 в якій зазначив, що 09.10.2020 та 30.11.2020 замовлений товар був відвантажений транспортним засобом ТОВ "ЗАБОРПРО" за адресою: Київська область, Вишгородський район, с.Лютіж, вул.Приморська, 34 і поставлений товар знаходиться за вищезазначеною адресою. Вказав, що ТОВ "Теракомбуд" ухиляється від підписання видаткових накладних на поставку товару №69 від 09.10.2020 та №110 від 30.11.2020 та вимагав протягом 3-х робочих днів надати підписані та скріплені печаткою підприємства видаткові накладні (а.с.38).

Позивач, посилаючись на неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором укладеним у спрощений спосіб, просить стягнути з відповідача 229081,32грн попередньої оплати за невиконання зобов`язань по поставці товарів.

Заперечуючи проти позову відповідач у відзиві на позовну заяву від 15.11.2021 зазначає, що:

- відповідач приступив до виконання замовленого позивачем товару, який придбав у ТОВ "ЗАБОРПРО"; відповідач не набув жодних майнових цінностей, оскільки оплата згідно рахунку №89 від 07.08.2020 була витрачена на закупівлю у постачальника замовленого позивачем товару;

- сторони у спрощений спосіб уклали договір купівлі-продажу товарів та погодили строк поставки товару - до 30.11.2020 на адресу: Київська область, Вишгородський район, с.Лютіж, вул.Приморська. На об`єкті за вказаною адресою, зі слів представника позивача при укладенні договору, позивач є підрядником з будівництва приватного будинку та облаштування території, а відповідач виступав одним із субпідрядників та поставив вказаний товар за зазначеною адресою, здійснив монтаж та прибув до позивача для підписання первинних документів щодо поставки товару та акту виконаних робіт з монтажу, однак відповідач уникає підтвердження факту отримання товару та підписання видаткових накладних;

- поставка товару та виконання монтажних робіт підтверджується нотаріально посвідченими заявами свідків, що додаються до відзиву.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

У провадженні Господарського суду Житомирської області перебувала справа №906/1523/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група Теракомбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІ.ТІ.ДЖИ." про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 229081,32грн.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 08.04.2021 у справі №906/1523/20 позов задоволено та стягнуто з ТОВ "БІ.ТІ.ДЖИ." на користь ТОВ "Будівельна група Теракомбуд" 229081,32грн - безпідставно отриманих коштів; 3436,22грн - судового збору (а.с.17-26).

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 у справі №906/1523/20 рішення Господарського суду Житомирської області від 08.04.2021 було скасовано та прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено (а.с.27-36). Вказана постанова набула законної сили.

Апеляційним судом у постанові зазначено, що рішення суду першої інстанції щодо задоволення позову (про стягнення грошових коштів як безпідставно набутих) - передчасне та не ґрунтується на дослідженні усіх наданих учасниками справи доказів та надання їм оцінки у контексті норм, що регулююсь спірні правовідносини.

За приписами ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У вказаній постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 було, серед іншого, встановлено, що:

- суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що кошти отримані відповідачем на виконання умов договору поставки (погоджених сплаченим рахунком, що відповідає вимогам законодавства), були перераховані за наявності правової підстави у вигляді договору;

- матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що відповідач виставив рахунок на оплату, а позивач сплатив відповідачу зазначену в рахунку суму коштів з посиланням в призначенні платежу на виставлений рахунок. Зазначене сторонами не заперечується. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що сторони, в порядку ст.ст. 181, 265 Господарського кодексу України та ст.ст. 205, 207, 639 Цивільного кодексу України досягли згоди щодо укладення договору поставки у спрощений спосіб шляхом направлення рахунку на оплату та безпосередньої оплати позивачем вказаних рахунків. Тобто сторонами вчинено конклюдентні дії, що підтверджують їх волю на укладення договору поставки. Відтак сторони у належній формі досягли згоди щодо таких істотних умов договору як предмет та ціна;

- позивачем виконано, як покупцем, свій обов`язок з перерахування відповідачу, як постачальнику, попередньої оплати за товар на суму 229081,32грн, в тому числі ПДВ, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, а саме платіжним дорученням;

- матеріали справи не містять доказів того, що підстава набуття згодом відпала (в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі шляхом розірвання договору). За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що такі кошти не є безпідставно набутими у розумінні ст.1212 Цивільного кодексу України. Тому твердження позивача про набуття відповідачем коштів без належної правової підстави та визначення як правової підстави позову ст.1212 Цивільного кодексу України є помилковим. Таким чином судом першої інстанції встановлено, що отримані відповідачем кошти не є безпідставно набутими.

Враховуючи приписи ч.4 ст.75 ГПК України, обставини стосовно укладення між сторонами договору поставки у спрощений спосіб та досягнення згоди щодо таких істотних умов договору як предмет та ціна, що знайшли відображення у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 у справі №906/1523/20 мають преюдиційне значення у даній праві та не потребують доказування.

Судом встановлено, що позивачем виконано, як покупцем, свій обов`язок з перерахування відповідачу, як постачальнику, попередньої оплати за товар на суму 229081,32грн, в тому числі ПДВ, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, а саме платіжним дорученням №447 від 07.08.2020 з призначенням платежу "оплата за матеріали згідно рах № 89 від 07.08.2020 року у т.ч. ПДВ 20 % - 38180,22 грн".

У зв`язку з непоставкою відповідачем оплаченого позивачем товару, останній у позові просить стягнути з відповідача попередню оплату в сумі 229081,32грн. Позов обґрунтовано приписами ч.1 ст.509, ст.с.525, 526, ч.1 ст.530, ст.615, ст.629, ч.1 ст.664, ч.1 ст.692, ч.2 ст.693, ч.1 ст.173, ст. 712 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Виходячи зі змісту ст.712 ЦК України та ст.265 ГК України, договір поставки передбачає виникнення у однієї сторони (продавця/постачальника) зобов`язання з передачі (поставки) у встановлений строк (строки) товару іншій стороні (покупцю), яка в свою чергу зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст.530 ЦК України).

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні норми містяться в ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.222 ГК України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент, зокрема, вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця поставити товар (п.1 ч.1 ст.664 ЦК України).

Відповідач доводить, що сторони погодили строк поставки товару - до 30.11.2020 та адресу доставки товару - Київська область, Вишгородський район, с.Лютіж, вул.Приморська.

Однак в матеріалах справи відсутні докази які б підтверджували погодження між сторонами місця поставку товару - за адресою Київська область, Вишгородський район, с.Лютіж, вул.Приморська, а також місцезнаходження позивача або його майна за вказаною адресою.

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Будівельна група Теракомбуд" за пошуковим запитом - 43386810 (https://usr.minjust.gov.ua) місцезнаходженням юридичної особи є: 04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, буд. 37/41, оф. 9/1.

Зі змісту претензії від 24.11.2020 вбачається, що позивач вимагав від відповідача у семиденний строк здійснити поставку замовленого товару за юридичною адресою ТОВ "Будівельна група Теракомбуд": 04053, м.Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41, оф. 9/1 (а.с.10-11).

Проте, докази які б підтверджували факт поставки відповідачем позивачу товару за адресою: м.Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41, оф. 9/1 в матеріалах справи відсутні.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач посилається на те, що поставка товару та виконання монтажних робіт підтверджується нотаріально посвідченими заявами свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Доводить, що 09.10.2020 та 30.11.2020 ТОВ "БІ.ТІ.ДЖИ." поставило на об`єкт будівництва будівельні матеріали згідно наведеного переліку, які ОСОБА_1 та ОСОБА_2 змонтували та встановили на замовлення позивача.

В заявах свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначено, що вказані особи у період з жовтня по грудень 2020 року здійснювали монтаж огорожі та інші будівельні роботи на замовлення ТОВ "Будівельна група Теракомбуд" та ТОВ "Тех Пром Сервіс" за адресою об`єкту незавершеного будівництва, який належить одному із власників даних товариств ОСОБА_3 за адресою Київська область, Вишгородський район, с.Лютіж, вул. Приморська, 34 . 09.10.2020 ТОВ "Бі.Ті.Джи." поставили на об`єкт будівництва наступні будівельні матеріали - елементи огорожі: панель "Пром" 2030/2500 мм у кількості 84 шт, стовп "Пром" 6000*80*60-5000 у кількості 35 шт, набір кріплення "Пром-Спорт" у кількості 510 шт, ворота "Пром-Спорт" 2030*2500 мм у кількості 2 шт, хвіртка "Пром", опора ТВК у кількості 20 шт, а 30 листопада 2020 - сітка маскувальна у кількості 76 кв.м., які змонтовані та встановлені на замовлення ТОВ "Будівельна група Теракомбуд". 30 листопада 2020 ТОВ "Бі.Ті.Джи" на зазначену адресу було здійснено поставку будівельних матеріалів - елементів огорожі: панель "Пром" 1030/2500 мм у кількості 8 шт, ворота "Пром" 2030*4000 мм на замовлення ТОВ "Тех Пром Сервіс". У момент прийомки 09.10.2020 та 30.11.2020 директор ТОВ "Будівельна група Теракомбуд" та представник ТОВ "Тех Пром Сервіс", повідомили ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що останні самостійно приймають поставлений ТОВ "Бі.Ті.ДЖи." товар та відразу повинні здійснити його монтаж. Свідки вказали, що повідомили ОСОБА_4 про неможливість проставлення підпису за отримання товару підприємств на видаткових накладних, а представники замовників, у тому числі ОСОБА_4 , пообіцяв директору ТОВ "Бі.Ті.Джи." ОСОБА_5 у телефонній розмові у майбутньому підписати та відправити йому вже підписані примірники видаткових накладних. З огляду на те, що це був не перший раз, коли поставка для даних компаній за зазначеною адресою приймались наступним чином, це не викликало сумнівів у словах представників ТОВ "Будівельна група Теракомбуд" та ТОВ "Тех пром Сервіс". На даний момент, будівельні матеріали, які постачались ТОВ "Бі.Ті.Джи." є змонтованими у огорожу та знаходяться за адресою Київська область, Вишгородський район, с.Лютіж, вул. Приморська, 34 . Також у поданих заявах свідками вказано, що описані вище обставини та події їм стали відомі особисто, оскільки вони були безпосередніми їх учасниками (а.с.62-63).

Відповідно до частин 1,3,4 ст.87 ГПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

Сторони, треті особи та їх представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Показання свідка, що ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, не беруться судом до уваги.

Згідно з приписами ч.ч. 2 - 4 статті 88 ГПК України, у заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Суд критично оцінює заяви свідків та викладені у них пояснення свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки у заяві ОСОБА_1 вказано місце роботи - фізична особа підприємець без зазначення підстав роботи на об`єкт; в обох заявах не вказано джерела обізнаності про те, що об`єкт незавершеного будівництва, на якому ними за їх показаннями виконувались роботи, належить ОСОБА_4 та, що останній є одним із власників ТОВ "Будівельна група Теракомбуд". Крім того, у заявах свідків вказано, що вони повідомили ОСОБА_4 про неможливість проставлення підпису за отримання товару підприємств на видаткових накладних, а представники замовників (без зазначення прізвища імені та по-батькові директора чи іншого представника позивача), у тому числі ОСОБА_4 пообіцяли директору ТОВ "БІ.ТІ.ДЖИ." ОСОБА_5 в телефонній розмові, свідком якої вони були, у майбутньому підписати та відправити йому вже підписані примірники видаткових накладних.

Матеріалами справи не підтверджено той факт, що ОСОБА_4 є одним із власників ТОВ "Будівельна група Теракомбуд" або представником товариства. Також не підтверджується і здійснення виконання будівельних робіт на об`єкті за адресою: Київська область, Вишгородський район, с.Лютіж, вул. Приморська, 34 , на замовлення, зокрема, ТОВ "Будівельна група Теракомбуд ".

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань код 43386810 (https://usr.minjust.gov.ua) засновником та керівником ТОВ "Будівельна група "Теракомбуд" є ОСОБА_6 .

Суд враховує, що у даному випадку договірні відносини виникли між двома юридичними особами - ТОВ "Будівельна група Теракомбуд" та ТОВ "БІ.ТІ.ДЖИ.", а не фізичною особою ОСОБА_4 та відповідачем, тому поставка товару за адресою: Київська область, Вишгородський район, с.Лютіж, вул.Приморська, 34, за якою, ймовірно, знаходиться об`єкт незавершеного будівництва, що належить фізичній особі ОСОБА_4 , не може свідчити про виконання відповідачем своїх зобов`язання щодо поставки товару для ТОВ "Будівельна група "Теракомбуд".

Показання свідків є допустимими доказами лише в тому разі, коли надані ними відомості про обставини відповідно до законодавства мають бути підтверджені саме таким способом та не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, доводи відповідача про те, що факт поставки позивачу товару підтверджується заявами свідків є безпідставним, оскільки обставини здійснення господарської операції можуть бути встановлені лише на підставі письмових доказів, якими є первинні бухгалтерські документи або інші документи, які переконливо підтверджують реальний рух активів та свідчать про фактичні обставини здійснення постачання товару позивачу (Аналогічні правові позиції містяться у постановах Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №916/922/19, від 25.06.2020 у справі №924/233/18).

Відповідно до визначень термінів, що містяться у статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 3 вищевказаного Закону, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підпунктом 2.1. пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, в редакції, чинній станом на час виникнення спірних відносин визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" в редакції, чинній станом на час виникнення спірних відносин, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Зазначений перелік обов`язкових реквізитів первинних документів кореспондується з пунктом 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складається документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції (у натуральному та/або у вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Підпунктом 2.5. пункту 2 цього Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Отже, за загальним правилом, фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та пункту 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, та відображають реальні господарські операції.

Таким чином, коли законом чітко визначено умови виникнення тих чи інших прав або обов`язків, пояснення свідків не є тими доказами, які можуть бути покладені в основу рішення.

У даному випадку, відповідачем не надано до суду первинних документи бухгалтерського обліку на підтвердження факту поставки товару та отримання його позивачем, у зв`язку з чим відсутня можливість встановити реальність здійснених господарських операцій, на які посилається відповідач.

З огляду на наведене, за поданими до справи доказами, відповідачем не доведено факт поставки позивачу товару на суму 229081,32грн.

За змістом ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Тобто, у даному випадку, позивачем було обрано такий варіант правової поведінки боржника, як повернення суми попередньої оплати у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку щодо передачі товару, що узгоджується з положеннями ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України.

За викладеного, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт перерахування позивачем відповідачу грошових коштів в сумі 229081,32грн в якості попередньої оплати за товар. Водночас, відповідач поставку позивачу оплаченого товару, у строк визначений ч.2 ст.530 ЦК України, не здійснив, кошти в сумі 229081,32грн позивачу не повернув. В матеріалах справи відсутні докази які б підтверджували протилежне.

За таких обставин, у даному випадку наявні підстави для застосування приписів ч.2 ст.693 ЦК України та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІ.ТІ.ДЖИ." на користь ТОВ "Будівельна група Теракомбуд" 229081,32грн сплаченої суми попередньої оплати за непоставлений товар. Відповідач доводів позивача не спростував.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІ.ТІ.ДЖИ." 229081,32грн попередньої оплати, є правомірними, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІ.ТІ.ДЖИ." (10009, м.Житомир, вул.Селецька, буд.21, кв.73, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група Теракомбуд" (04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, буд. 37/41 оф.9/1, ):

- 229081,32грн - попередньої оплати за товар;

- 3436,22грн - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 31.01.22

Суддя Кравець С.Г.

Друк. :

1 - в справу

2 - позивачу (рек.),

на електронну пошту представників позивача:

ІНФОРМАЦІЯ_1

- ІНФОРМАЦІЯ_2

3 - відповідачу: 01010, м.Київ, вул.Омеляновича-Павленка 4/6, офіс 911 ТОВ "БІ.ТІ.ДЖИ." (рек. з пов), (заява а.с.86)

на електронну пошту відповідача:

ІНФОРМАЦІЯ_3