ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" січня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/5110/21 вх. № 5110/21
Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кононової О.В.

розглянувши клопотання керуючого реструктуризацією майна ФО Запорожця А.О. арбітражного керуючого Артюха Ю.В. (вх. № 623 від 12.01.2022) про вжиття заходів із забезпечення вимог кредиторів

По справі за заявою Фізичної особи ОСОБА_1

до Фізичної особи ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.01.2022 по справі № 922/5110/21 серед іншого було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 .

Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника ОСОБА_1 , який зокрема передбачає зупинення стягнення з боржника за всіма виконавчими документами, крім виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів чи про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, а також крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, у тому числі одержаних від продажу майна боржника, або перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж (в т.ч. щодо виконання виконавчого листа № 638/20714/16 від 28.10.2021 у виконавчому провадженні № 67467896).

Оприлюднено на офіційному веб-сайті повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Призначено керуючим реструктуризацією фізичної ОСОБА_1 арбітражного керуючого Артюха Юрія Володимировича та встановити розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 у розмірі п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання ним повноважень, джерелами сплати грошової винагороди керуючого реструктуризацією є авансування боржником, що внесено на депозитний рахунок господарського суду.

Заборонено фізичній особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , відчужувати майно.

Встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 07.02.2022 для подачі до суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів.

Встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 07.03.2022 для підготовки та подання до суду плану реструктуризації боргів боржника.

Призначено попереднє судове засідання на "16" лютого 2022 р. о(б) 11:20 год.

Зобов`язано керуючого реструктуризацією у строк до 16.02.2022 провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість.

Копію ухвали надіслано боржнику, керуючому реструктуризацією, ГУ ДПС у Харківській області, ГУ ПФУ в Харківській області, Дергачівському районному суду Харківської області, приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Бабенку Дмитру Анатолійовичу, територіальному органу Державної виконавчої служби, органу державної прикордонної служби, державному органу з питань банкрутства, кредиторам.

12.01.2022 до канцелярії суду від керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Артюх Юрія Володимировича надійшло клопотання (вх. № 623 від 12.01.2022) про вжиття заходів із забезпечення вимог кредиторів боржника, в якому керуючий реструктуризацією просить суд зупинити примусову реалізацію майна боржника приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенком Дмитром Анатолійовичем (61001, м. Харків, вул. Молочна, б. 18, к. 25) у виконавчому провадженні № 67467896; заборонити органам примусового виконання рішень, у тому числі приватному виконавцю Бабенку Дмитру Анатолійовичу, вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусове відчуження майна боржника; скасувати аукціони з продажу арештованого майна боржника у виконавчому провадженні № 67467896, у тому числі й аукціон (електронні торги) з продажу Державним підприємством «СЕТАМ» (код 39958500) лоту № 506718.

Клопотання обґрунтовано тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенком Дмитром Анатолійовичем, всупереч введеного господарським судом мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника, вчиняються дії, спрямовані на продаж майна боржника у виконавчому провадженні № 67467896, яке відкрито та виконується приватним виконавцем Д.А. Бабенком.

На підтвердження наведених в клопотанні доводів керуючим реструктуризацією надано постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича від 06.01.2022 у виконавчому провадженні № 67467896 про зупинення вчинення виконавчих дій, згідно якої приватним виконавцем було зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 41 КУзПБ до розгляду справи № 922/5110/21 по суті.

Також керуючим реструктуризацією надано суду роздруковану інформацію з веб-сайту ДП «СЕТАМ» щодо оголошеного на 09.02.2022 аукціону з продажу майна боржника, а саме: 1/2 частки у праві власності на садовий будинок та 1/2 частки у праві власності на прилеглу земельну ділянку № 39, пл. 0,0570 га, для ведення садівництва, в с/т «Південний-1», КН::09:030:0077, адреса: м. Харків, пр. Науки, буд. 65 в межах виконавчого провадження № 67467896 (інтернет-посилання: https://setam.net.ua/auction/505099).

Дослідивши клопотання керуючого реструктуризацією та додані до нього документи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 118 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд має право за вмотивованим клопотанням сторін у справі про неплатоспроможність чи за своєю ініціативою вжити заходів для забезпечення вимог кредиторів.

Заходи для забезпечення вимог кредиторів вживаються господарським судом у порядку та на умовах, визначених у Книзі третій цього Кодексу.

До заходів для забезпечення вимог кредиторів належать, зокрема:

заборона боржнику укладати правочини (договори);

зобов`язання боржника передати майно, інші цінності на зберігання третім особам;

вчинення або утримання від вчинення певних дій;

заборона боржнику розпоряджатися його нерухомим майном та цінними паперами;

накладення арешту на конкретне майно боржника;

інші заходи для збереження майна боржника;

заборона виїзду боржника за кордон.

Частиною 1 ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі (ч. 4 ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову до подачі позову суд в силу приписів ст.ст. 136, 140 ГПК України не розглядає і не вирішує питань щодо обґрунтованості майбутніх позовних вимог. Питання обґрунтованості позовних вимог буде предметом окремого дослідження судом після подачі заявником відповідного позову на стадії розгляду спору по суті.

Відповідно до ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать відповідачу або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачеві вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, але не виключно задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення та уникнення негативних наслідків в результаті невжиття таких заходів.

Загальні принципи застосування забезпечувальних заходів (на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх незастосування може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав кредитора як учасника провадження), дотримання доцільності, адекватності та співмірності вжитих заходів мають застосовуватися як загальні забезпечувальні норми відповідно до статті 136 ГПК України. Подібні за змістом висновки викладені у постанові ВС у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство КГС від 13.02.2020 у справі N 50/790-43/173.

Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 р. у справі N 910/13208/19 зазначає, що обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти: збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Разом з тим особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з останньою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Процедура, її особливості та наслідки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи регламентовані положеннями КУзПБ, зокрема його положеннями в книзі четвертій "Відновлення платоспроможності фізичної особи".

Водночас, окремі положення цього Кодексу визначають правовий режим та відповідні обмеження з розпорядження майном фізичної особи, щодо якого відкрито провадження у справі про неплатоспроможність та застосовані відповідні процедури.

Так, з моменту порушення справи про банкрутство стосовно боржника/відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Такого змісту висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 908/4057/14, від 11.07.2018 у справі № 922/3040/17, від 29.11.2019 у справах № 908/130/15-г і № 923/1194/17, від 05.02.2020 у справі № 921/557/15-г/10 та в низці інших постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство.

При цьому, поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності суттєве значення має принцип судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, який розпочинається з призначення розпорядника майна/керуючого реструктуризацією чи ліквідатора банкрута (висновки щодо змісту цього принципу наведено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 5/530-03, від 09.04.2019 у справі № Б8/180-10).

Цей принцип полягає, серед іншого, у судовому контролі за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси та інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів, а також у судовому контролі за збереженням балансу інтересів сторін, у тому числі під час продажу майна банкрута з метою реалізації за найвищу ціну та відповідно до встановленої спеціальним Законом у правовідносинах банкрутства/неплатоспроможності процедури.

Так, у межах дотримання наведеного принципу (чинність якого зберігається і зі змінами у законодавстві про банкрутство - з прийняттям та введенням в дію КУзПБ) з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи виникають обмеження з розпорядження майном цієї особи, що визначені положеннями статті 121 КУзПБ, до яких належать обмеження, що застосовуються за наслідками введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Зокрема, статтею 120 КУзПБ визначені наслідки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, а саме, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника:

1) пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом;

2) арешт майна боржника та інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про неплатоспроможність, а попередньо накладені арешти та обмеження можуть бути зняті на підставі ухвали господарського суду;

3) припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника;

4) здійснення корпоративних прав боржника та реалізація майнових прав відбуваються з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом;

5) вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів;

6) строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав;

7) будь-яке відчуження та розпорядження майном боржника здійснюються виключно в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частина перша статті 41 цього Кодексу, яка хоча і розташована в книзі третій КУзПБ - "Банкрутство юридичних осіб", наводить загальне для цього нормативного акту визначення мораторію на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Тобто, з огляду на мету та цілі КУзПБ завданням мораторію на задоволення вимог кредиторів є забезпечення збереження майнових активів боржника з метою подальшого задоволення вимог кредиторів на засадах конкурсу, який би забезпечував максимально можливу ціну предмета продажу на ринку.

Аналогічне нормативне регулювання щодо боржників - юридичних осіб містять норми статті 41 КУзПБ, а також містили положення частин першої, другої, третьої статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Положення частини першої, пункту другого частини другої та частини четвертої статті 121 КУзПБ визначають особливості введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника - фізичної особи, які полягають у тому, що:

- мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться строком на 120 днів, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а ухвала про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій стосовно боржника;

- протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: (2) зупиняється стягнення з боржника за всіма виконавчими документами, крім виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів чи про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, а також крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, у тому числі одержаних від продажу майна боржника, або перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж;

- задоволення вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, у тому числі одержаних від продажу майна боржника, або перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж.

При цьому, у справах про неплатоспроможність фізичних осіб, зокрема і тих, що відкриті та провадження у яких здійснюється за особливостями, передбаченими положеннями пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - фізичної особи, що застосовується за правилами статті 121 КУзПБ, є також одним із заходів, що забезпечує результативність виконання завдань судової процедури про неплатоспроможність фізичної особи, яким (завданням) є збереження майна боржника - фізичної особи для його подальшого використання у колективній процедурі неплатоспроможності.

Тому після введення мораторію у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи усі дії щодо індивідуального задоволення вимог кредитора, які вчиняються поза межами процедур неплатоспроможності боржника - фізичної особи, мають припинятись негайно і на будь-якій стадії такого процесу з метою передання майна боржника під контроль суду у справі про неплатоспроможність.

Щодо порядку визначення початку "стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж" у виконавчому провадженні, зокрема майна боржника, що є предметом забезпечення (частина третя статті 41,частини друга четверта статті 121 КУзПБ), Суд звертається до відповідних положень Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частин першої, другої статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент виникнення в жовтні 2020 року спірних правовідносин) реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено обороноздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Згідно з положеннями пункту 1 розділ І Наказу Міністерства Юстиції України "Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна" від 29.09.2016 № 2831/5 (далі - Наказ) електронні торги - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Водночас, визначаючи в статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" процедуру реалізації майна, на яке звернено стягнення на електронних торгах, законодавець при цьому визначив, зокрема види електронних торгів (аукціону), як перший, повторний та третій електронний аукціон; які проводяться один за одним за наявності для цього підстав - в залежності від результату проведення кожного із попередніх торгів (аукціону).

При цьому стадії торгів (аукціону), які мають місце у разі проведення кожного із наведених видів торгів (аукціону), визначені та регламентовані положеннями Наказу: передача майна на реалізацію (розділ ІІ), підготовка до проведення електронних торгів (розділ ІІІ), реєстрація учасників електронних торгів (розділ ІV), проведення електронних торгів (розділ V), реалізація арештованого майна за фіксованою ціною (розділ VІ), оформлення результатів електронних торгів.

Відповідно до приписів абзацу 4 пункту 1 розділу ІІ Наказу датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

За змістом наведених положень, які регламентують процедуру реалізації майна (на яке звернуто стягнення) у виконавчому провадженні з електронних торгів, електронні торги хоча і є єдиним процесом продажу майна, що складається, у разі наявності для цього підстав (частина п`ята статті 61 Закону України "Про виконавче провадження"), з видів торгів (перші, повторні, треті), однак які в своєї суті є окремими самостійними етапами реалізації майна у виконавчому провадженні з електронних торгів, кожний з яких, в свою чергу, опосередковують відповідні, послідовно визначені законом, стадії.

З урахуванням цього висновку та за змістом положень, зокрема частини третьої статті 41, частин другої, четвертої статті 121 КУзПБ частини першої, другої статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" та абзацу 4 пункту 1 розділу ІІ Наказу суд доходить висновку, що стадія продажу майна розпочинається із моменту оприлюднення інформації про продаж (внесення в систему інформаційного повідомлення про електронні торги) на відповідному етапі торгів.

При цьому інформація про продаж (внесення в систему інформаційного повідомлення про електронні торги), що була оприлюднена раніше, у межах попереднього етапу реалізації нерухомого майна у виконавчому провадженні - на перших, повторних електронних торгах, якщо вони завершились, однак нерухоме майно не було реалізовано, з подальшим виставленням цього майна на повторні (треті) електронні торги, не береться до уваги при вирішенні питання, чи вважається такою, що розпочалась, стадія продажу майна з моменту оприлюднення інформації про продаж (внесення в систему інформаційного повідомлення про електронні торги) на відповідному етапі торгів.

У цьому висновку суд виходить з того, що кожний із визначених Законом видів електронних торгів з реалізації нерухомого майна у виконавчому провадженні має тотожну з іншими, однак самостійну стадійність, спрямовану на реалізацію майна боржника та укладення договору купівлі-продажу.

Враховуючи викладене, суд вважає незаконним вчинення приватним виконавцем виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа в межах виконавчого провадження № 67467896 в системі електронних торгів арештованим майном "СЕТАМ", що полягають в здійснені публікації 10.01.2022 про аукціон, лот № 506718 з реалізації майна боржника, після оприлюднення 06.01.2022 за № 68020 оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника через поширення застосованого щодо боржника у цій справі мораторію на задоволення вимог кредиторів на спірні правовідносини.

Цей висновок узгоджується також з положеннями частини четвертої статті 121 КУзПБ, що містять стосовно майна боржника, яке предметом забезпечення, правове регулювання, аналогічне тому, що міститься в пункті 2 частини другої статті 121 Кодексу України з процедур банкрутства, а також узгоджується із положеннями частини п`ятої статті 41 цього Кодексу.

Суд зазначає, що вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Право вжиття тих чи інших заходів належить суду, який виходить із предмету спору, конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

Так, необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення. Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд діє за внутрішнім переконанням на підставі та у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Відповідні висновки про застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17.

В даному випадку, керуючий реструктуризацією обрав захід забезпечення вимог кредиторів шляхом зупинення примусової реалізації майна боржника фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенком Дмитром Анатолійовичем у виконавчому провадженні № 67467896; заборони органам примусового виконання рішень, у тому числі приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитру Анатолійовичу вчинення будь-яких дій, спрямованих на примусове відчуження майна боржника фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та скасування аукціону з продажу арештованого майна боржника фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у виконавчому провадженні № 67467896, у тому числі й аукціон (електронні торги) з продажу Державним підприємством «СЕТАМ» (код 39958500) лоту № 506718.

Таким чином, дослідивши надані докази в обґрунтування клопотання в їх сукупності, враховуючи, що органом примусового виконання рішень, а саме приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенком Дмитром Анатолійовичем вчиняються дії, спрямовані на протиправне примусове відчуження майна боржника, суд вважає за необхідне обрати такий вид забезпечення вимог кредиторів, як "заборона вчиняти певні дії" та "встановлення обов`язку вчинити певні дії", ак найбільш ефективного, направленого на захист майна боржника та забезпечення вимог кредиторів.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття зазначених заходів утруднить або зробить неможливим задоволення вимог кредиторів, тому клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Артюха Ю.В. щодо вжиття заходів із забезпечення вимог кредиторів у справі про неплатоспроможність підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 118, 120, 121 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 136 - 140, 233-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання керуючого реструктуризацією боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Артюха Юрія Володимировича.

2. Вжити заходів із забезпечення вимог кредиторів боржника фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у справі № 922/5110/21.

3. Зобов`язати приватного державного виконавця Бабенко Д.А. зупинити примусову реалізацію майна боржника фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме 1/2 частки у праві власності на садовий будинок та 1/2 частки у праві власності на прилеглу земельну ділянку № 39, пл. 0,0570 га, для ведення садівництва, в с/т «Південний-1», КН::09:030:0077, адреса: АДРЕСА_2 , у виконавчому провадженні № 67467896.

4. Заборонити органам примусового виконання рішень, у тому числі приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитру Анатолійовичу (61001, м. Харків, вул. Молочна, б. 18, к. 25) вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусове відчуження майна боржника фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - 1/2 частки у праві власності на садовий будинок та 1/2 частки у праві власності на прилеглу земельну ділянку № 39, пл. 0,0570 га, для ведення садівництва, в с/т «Південний-1», КН::09:030:0077, адреса: АДРЕСА_2 .

5. Зобов`язати приватного державного виконавця Бабенко Д.А. скасувати аукціони з продажу арештованого майна боржника фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у виконавчому провадженні № 67467896, у тому числі й аукціон (електронні торги) з продажу Державним підприємством «СЕТАМ» (код 39958500) лоту № 506718 (1/2 частки у праві власності на садовий будинок та 1/2 частки у праві власності на прилеглу земельну ділянку № 39, пл. 0,0570 га, для ведення садівництва, в с/т «Південний-1», КН::09:030:0077, адреса: АДРЕСА_2 ), що призначений на 09.02.2022.

Копію ухвали надіслати приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитру Анатолійовичу (61001, м. Харків, вул. Молочна, б. 18, к. 25), Державному підприємству "СЕТАМ", боржнику, керуючому реструктуризацією, державному органу з питань банкрутства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвалу складено та підписано 14.01.2022.

Суддя Кононова О.В.