ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року Справа № 924/631/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Крейбух О.Г. , суддя Павлюк І.Ю.

при секретарі судового засідання - Кушніруку Р.В.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Натура Фудс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.11.2021 р. у справі №924/631/21 (суддя Яроцький А.М., повний текст рішення складено 09.11.2021 р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Натура Фудс"

до Приватного підприємства "ГВМ Агро"

про стягнення 184 500,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 04.11.2021 р. у справі №924/631/21 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Натура Фудс" у задоволенні позову Приватного підприємства "ГВМ Агро" про стягнення 184 500 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги ТзОВ Натура Фудс до приватного підприємства "ГВМ Агро" про стягнення 184 500,00 грн., з яких: 150 000,00 грн. сума попередньої оплати, 30 000 грн. 20% штрафу та 4500 грн. 3% річних, заявлених з підстав неналежного виконання договору контрактації сільськогосподарської продукції № 1-Х від 01.04.2020 року задовольнити. Справу розглядати за участю представника ТзОВ "Натура Фудс".

Апелянт вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.11.2021 року є необґрунтованим, прийняте при неповному дослідженні всіх обставин справи та поданих доказів, а відтак постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню, а подана Позивачем позовна заява підлягає задоволенню.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок щодо недоведеності факту неотримання ТзОВ "Натура Фудс" товару сільськогосподарської продукції згідно специфікації до договору контрактації сільськогосподарської продукції №1-Х від 01 квітня 2020 року.

Апелянт зазначає, що ним було надіслано претензію та зазначено про те, що станом на 17.02.2021 р. Приватне підприємство "ГВМ Агро" не виконало умови п.1.1. Договору та специфікації №1 від 15.05.2020 року, згідно якого підприємство зобов`язувалось поставити сільськогосподарської продукції (а саме огірок свіжий орієнтовною кількістю 10 000 кг.) на загальну суму передоплати 150 000 грн. в період 06.2020-09.2020 року та не повернуто передоплату в сумі 150 000 грн.

Також апелянт посилається на те, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неаргументовано та безпідставно відхилені доводи Позивача (Апелянта), які не були спростовані Відповідачем належними та допустимими доказами, а в мотивувальній частині рішення не наведено правове обґрунтування та ті доведені фактичні обставини, з огляду на які судом не взято до уваги доводи Позивача.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 р. (колегія суддів: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Натура Фудс" на рішення господарського суду Хмельницької області від 04.11.2021 р. у справі №924/631/21 залишено без руху. Зобов`язано скаржника усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: надати докази надіслання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами Приватному підприємству "ГВМ Агро" протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Роз`яснено скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається останньому.

20.12.2021 на адресу суду від скаржника надійшов супровідний лист з усунутими недоліками.

Розпорядженням керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду №01-04/1085 від 21.12.2021, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Юрчука М.І., відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.5 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі №924/631/21.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 924/631/21 у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Павлюк І.Ю., суддя Крейбух О.Г.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Натура Фудс" на рішення господарського суду Хмельницької області від 04.11.2021 р. у справі №924/631/21 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Павлюк І.Ю., суддя Крейбух О.Г. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Натура Фудс" на рішення господарського суду Хмельницької області від 04.11.2021 р. у справі №924/631/21.

21.01.2022 р. на адресу суду від скаржника надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою онлайн-сервісу Easycon який дає змогу взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2022 р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Натура Фудс" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 924/631/21 - задоволено, попередити заявника, що відповідно до ч. 5 ст. 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

В судове засідання 24.01.2022 представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Про час та дату судового засідання сторони були повідомлені належним чином.

Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, представник апелянта наданим йому процесуальним правом не скористався та участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції не взяв, у зв`язку із технічною неможливістю взяти участь у відеоконференції поза межами приміщення суду.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 30.12.2021р. попереджено представника АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про те, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні у відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Колегія суддів розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01.04.2020 між Приватним підприємством "ГВМ Агро" (Виробник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Натура Фудс" (Контрактант) був укладений договір контрактації сільськогосподарської продукції №1-Х (далі - договір), за умовами якого, виробник зобов`язується виростити та поставити контрактанту сільськогосподарську продукцію (далі - с/г продукцію), що зазначено у п. 1.2. договору, (далі - сільськогосподарська продукція), а покупець зобов`язується прийняти зазначену сільськогосподарську продукцію і оплатити її вартість. (п.1.1. Договору).

Відповідно до пункту 1.2. предметом договору є огірки.

Згідно з пунктами 2.1. - 2.7. договору виробник зобов`язується виростити, зібрати сільськогосподарську продукцію та передати її до передачі контрактанту із відповідним чином оформленими супровідними документами. Не пізніше ніж за два календарних дні до дати відвантаження сільськогосподарської продукції виробник зобов`язаний повідомити контрактанта про обсяги поставки, показники якості сільськогосподарської продукції та узгодити календарний графік відвантаження сільськогосподарської продукції. Виробник зобов`язується власними силами та за власний рахунок забезпечити завантаження сільськогосподарської продукції на транспортні засоби, а також розвантаження зворотної тари. Контрактант зобов`язується забезпечити виробника транспортними засобами для відвантаження сільськогосподарської продукції. Контрактант зобов`язується забезпечити розвантаження сільськогосподарської продукції із транспортних засобів власними силами та за власний рахунок. Контрактант зобов`язується забезпечити тарою для завантаження продукції в термін не пізніше ніж за 2 дні до відвантаження. Контрактант зобов`язаний прийняти сільськогосподарську продукцію за кількістю на складі виробника.

Пунктами 3.1., 3.2. договору сторони погодили, що сільськогосподарська продукція кожної окремої партії надається контрактанту в місце поставки товару: Хмельницька область, Городоцький район, с. Веселець, поле. Виробник передає контрактанту с/г продукцію за видатковою накладною, в якій повністю відображається повне найменування с/г продукції, кількість та її ціна. Днем поставки с/г продукції є день коли виробник надасть в розпорядження контрактанту товар в місці поставки товару. Право власності на с/г продукції переходить від виробника до контрактанта в момент приймання-передачі, що підтверджується підписаною з обох сторін видатковою накладною.

Загальна вартість с/г продукції (сума договору), поставка якого здійснюється на умовах цього договору, визначається специфікацією (на підставі специфікацій - якщо їх декілька) (пункт 4.1. договору).

Оплата сільськогосподарської продукції, що поставляється відповідно до цього договору здійснюється шляхом банківського переказу на рахунок виробника, вказаний у цьому договорі. Зобов`язання контрактанта по оплаті вважаються виконаними з дати списання грошових коштів з поточного рахунку контрактанта. Контрактант не відповідає за можливу затримку із зарахуванням обслуговуючим банком виробника грошових коштів, переказаних контрактантом в якості оплати, на поточний рахунок виробника (пункт 4.4. договору).

Згідно з пунктом 4.6. договору ціна с/г продукції визначена у специфікації до цього договору є незмінною протягом строку дії договору в разі виконання термінів оплати.

Відповідно до пункту 5.2. договору за порушення строків поставки с/г продукції або якщо с/г продукція поставлена не в повному обсязі відповідно до замовлення контрактанта, яке було підтверджено виробником відповідно до цього договору, виробник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленої с/г продукції за кожен день прострочення поставки. Якщо таке прострочення триває понад 20-ть календарних днів, контрактант має право відмовитись від прийняття виконання, розірвати договір в односторонньому порядку та вимагати повернення попередньої оплати (в частині, на яку не здійснено поставку), а також вимагати крім пені сплатити йому штраф у розмірі 20% від вартості не поставленого в строк товару.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (пункт 8.1. договору). Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1. цього договору та закінчується 31.12.2020 року (пункт 8.2. договору).

Відповідно до пункту 9.9. цей договір, а також усі додатки та доповнення (додаткові угоди до нього) підписані сторонами та передані за допомогою електронної пошти, визнаються сторонами дійсними та можуть бути використані у якості оригіналів до моменту обміну сторонами оригіналами таких документів, при наявності на таких документах оригінального підпису та печатки сторони, яка підписала документ. За домовленістю сторін документи визнаються в якості оригіналів, якщо вони відправлені/отримані сторонами по електронній пошті.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх підписами.

Згідно платіжного доручення №242 від 08.05.2020 ТОВ "Натура Фудс" перерахувало на рахунок ПП "ГВМ Агро" - 150 000,00 грн. передплати за сировину згідно договору №1-Х від 01.04.2020 у сумі 125 000 грн., ПДВ - 20% 25 000 грн. (проведено банком 08.05.2020).

15.05.2020 сторонами підписано та скріплено печатками Специфікацію №1 (Додаток №1 до договору №1-Х), відповідно до якої: назва товару (с/г продукції) - огірок свіжий; період постачання товару - 06.2020 - 09.2020; ціна грн. з ПДВ - 15,00; орієнтовна кількість, кг. +-10% - 10 000; загальна сума - 150 000 грн.; передплата 100% - 150 000 грн.

17.06.2021 позивач - ТОВ "Натура Фудс" звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ПП "ГВМ Агро" 184 500 грн., з яких: 150 000 грн. сума попередньої оплати, 30 000грн. 20% штрафу та 4 500 грн. 3% річних, заявлених з підстав неналежного виконання договору контрактації сільськогосподарської продукції №І-Х від 01.04.2020 року, а саме не поставлення оплаченого товару.

В обґрунтування позову, позивач посилався на те, що відповідно до укладеного між сторонами договору контрактації сільськогосподарської продукції №І-Х від 01.04.2020, позивачем здійснено попередню оплату за товар визначений у п. 1.1. зазначеного договору в розмірі 150 000 грн. (100% від загальної вартості сільськогосподарської продукції), що підтверджується платіжним дорученням №242 від 08.05.2020.

Позивач зауважуав, що ним сформовано та направлено на адресу відповідача специфікацію №1 на поставку сільськогосподарської продукції (а саме огірок свіжий орієнтовною кількістю 10 000 кг.) на загальну суму попередньої оплати 150 000 грн., в якій зазначено періоди поставки с/г продукції 06.2020 - 09.2020.

Однак, як стверджує позивач, відповідач свої зобов`язання за договором поставки сільськогосподарської продукції визначені в п. 1.1. спірного договору не виконав. Позивач, окрім вимоги про повернення 150 000 грн. суми попередньої оплати, нарахував до стягнення з відповідача 30 000 грн. 20% штрафу керуючись п. 5.2. договору №І-Х від 01.04.2020 та 3% річних на суму 4 500 керуючись ч.2 ст. 625 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 22.06.2021 позовну заяву залишено без руху надавши заявнику строк у 7 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків виявлених у позовній заяві з доданими документами.

Після усунення позивачем виявлених недоліків, ухвалою суду від 19.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.08.2021, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 10.08.2021.

В підготовчому засіданні 12.08.2021 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання у справі на 07.09.2021.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 07.09.2021 підготовче засідання у справі №924/631/21 відкладено на 21.09.2021.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 21.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №924/631/21 до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні на 12.10.2021.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 12.10.2021 судове засідання по розгляду справи №924/631/21 по суті відкладено на 04.11.2021.

Розглянувши позов Господарський суд Хмельницької області дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що товар за спірним договором було поставлено відповідачем в межах строків встановлених Специфікацією №1 від 15.05.2020 (згідно договору) - 06.2020 - 09.2020, а саме 20.08.2020, у зв`язку з чим підстави для стягнення попередньої оплати в розмірі 150 000 грн. відсутні.

Враховуючи, що товар був поставлений відповідачем та прийнятий позивачем у повному обсязі та у встановлені договором та Специфікацією №1 від 15.05.2020 строки - 20.08.2020, підстави для нарахування та стягнення з ПП "ГВМ Агро" 20% штрафу та 3% річних нарахованих на суму попередньої оплати, яка не була встановлена договором відсутні, а тому у стягненні з відповідача 30 000 грн. 20% штрафу та 4 500 грн. 3% річних належить відмовити.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вже зазначалося вище, 01.04.2020 між Приватним підприємством "ГВМ Агро" (Виробник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Натура Фудс" (Контрактант) був укладений договір контрактації сільськогосподарської продукції №1-Х (далі - договір), за умовами якого, виробник зобов`язується виростити та поставити контрактанту сільськогосподарську продукцію (далі - с/г продукцію), що зазначено у п. 1.2. договору, (далі - сільськогосподарська продукція), а покупець зобов`язується прийняти зазначену сільськогосподарську продукцію і оплатити її вартість. (п.1.1. Договору).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 713 ЦК України, за договором контрактації сільськогосподарської продукції виробник сільськогосподарської продукції зобов`язується виробити визначену договором сільськогосподарську продукцію і передати її у власність заготівельникові (контрактанту) або визначеному ним одержувачеві, а заготівельник зобов`язується прийняти цю продукцію та оплатити її за встановленими цінами відповідно до умов договору.

До договору контрактації застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.2 ст. 272 Господарського кодексу України, за договором контрактації виробник сільськогосподарської продукції (далі - виробник) зобов`язується передати заготівельному (закупівельному) або переробному підприємству чи організації (далі - контрактанту) вироблену ним продукцію у строки, кількості, асортименті, що передбачені договором, а контрактант зобов`язується сприяти виробникові у виробництві зазначеної продукції, прийняти і оплатити її.

Відповідно до ч.2 ст.273 ГК України, контрактант зобов`язаний прийняти від виробника всю пред`явлену ним продукцію на умовах, передбачених у договорі. Нестандартну продукцію, яка швидко псується, придатну для використання у свіжому або переробленому вигляді, та стандартну продукцію, яка швидко псується, що здається понад обсяги, передбачені договором, контрактант приймає за цінами і на умовах, що погоджені сторонами.

Згідно з пунктами 2.1. - 2.7. договору виробник зобов`язується виростити, зібрати сільськогосподарську продукцію та передати її до передачі контрактанту із відповідним чином оформленими супровідними документами. Не пізніше ніж за два календарних дні до дати відвантаження сільськогосподарської продукції виробник зобов`язаний повідомити контрактанта про обсяги поставки, показники якості сільськогосподарської продукції та узгодити календарний графік відвантаження сільськогосподарської продукції. Виробник зобов`язується власними силами та за власний рахунок забезпечити завантаження сільськогосподарської продукції на транспортні засоби, а також розвантаження зворотної тари. Контрактант зобов`язується забезпечити виробника транспортними засобами для відвантаження сільськогосподарської продукції. Контрактант зобов`язується забезпечити розвантаження сільськогосподарської продукції із транспортних засобів власними силами та за власний рахунок. Контрактант зобов`язується забезпечити тарою для завантаження продукції в термін не пізніше ніж за 2 дні до відвантаження. Контрактант зобов`язаний прийняти сільськогосподарську продукцію за кількістю на складі виробника.

Пунктами 3.1., 3.2. договору сторони погодили, що сільськогосподарська продукція кожної окремої партії надається контрактанту в місце поставки товару: Хмельницька область, Городоцький район, с. Веселець, поле.

Загальна вартість с/г продукції (сума договору), поставка якого здійснюється на умовах цього договору, визначається специфікацією (на підставі специфікацій - якщо їх декілька) (пункт 4.1. договору).

15.05.2020 сторонами підписано та скріплено печатками Специфікацію №1 (Додаток №1 до договору №1-Х), відповідно до якої визначено назву товару (с/г продукції) - огірок свіжий; період постачання товару - 06.2020 - 09.2020; ціну грн. з ПДВ - 15,00; орієнтовну кількість, кг. +-10% - 10 000; загальна сума - 150 000 грн.; передплата 100% - 150 000 грн.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Пунктом 4.4. договору сторони погодили, що оплата сільськогосподарської продукції, що поставляється відповідно до цього договору здійснюється шляхом банківського переказу на рахунок виробника, вказаний у цьому договорі. Зобов`язання контрактанта по оплаті вважаються виконаними з дати списання грошових коштів з поточного рахунку контрактанта (пункт 4.4. договору).

З вище викладеного вбачається, що умовами договору №1-Х від 01.04.2020 не передбачено обов`язку позивача здійснювати попередню оплату за с/г продукцію, що має поставлятися.

Однак, згідно платіжного доручення №242 від 08.05.2020 позивач перерахував на рахунок відповідача - 150 000 грн. попередньої оплати за сировину згідно договору №1-Х від 01.04.2020.

Враховуючи вище викладене, а також умови договору №1-Х від 01.04.2020 та Специфікації №1 від 15.05.2021, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оплата згідно платіжного доручення №242 від 08.05.2020 була проведена позивачем з власної ініціативи.

У ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Із Специфікації №1 (Додаток №1 до договору №1-Х) вбачається, що сторонами було визначено період постачання сільськогосподарської продукції - 06.2020 - 09.2020.

Відповідно до пункту 3.2. договору виробник передає контрактанту с/г продукцію за видатковою накладною, в якій повністю відображається повне найменування с/г продукції, кількість та її ціна. Днем поставки с/г продукції є день коли виробник надасть в розпорядження контрактанту товар в місці поставки товару. Право власності на с/г продукції переходить від виробника до контрактанта в момент приймання-передачі, що підтверджується підписаною з обох сторін видатковою накладною.

Матеріали справи свідчать, що відповідач здійснив поставку товару (огірок свіжий) за спірним договором №1-Х від 01.04.2020 року, що підтверджується видатковою накладною №41, відповідно до якої ПП "ГВМ Агро" поставило, а ТОВ "Натура Фудс" отримало товар (огірки свіжі) в кількості 10 000 кг. на суму 150 000 грн. Видаткова накладна підписана позивачем без зауважень та пропозицій, та скріплена печаткою останнього.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що товар за спірним договором було поставлено відповідачем в межах строків встановлених Специфікацією №1 від 15.05.2020 (згідно договору) - 06.2020 - 09.2020, а саме 20.08.2020.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 150 000 грн. суми попередньої оплати.

Також з позовної заяви вбачається, що позивач просив стягнути з відповідача 30 000 грн. 20% штрафу нарахованих на підставі пункту 5.2. договору та 4 500 грн. 3% річних.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи зі змісту ст. ст. 546, 548, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з пунктом 5.2. договору за порушення строків поставки с/г продукції або якщо с/г продукція поставлена не в повному обсязі відповідно до замовлення контрактанта, яке було підтверджено виробником відповідно до цього договору, виробник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленої с/г продукції за кожен день прострочення поставки. Якщо таке прострочення триває понад 20-ть календарних днів, контрактант має право відмовитись від прийняття виконання, розірвати договір в односторонньому порядку та вимагати повернення попередньої оплати (в частині, на яку не здійснено поставку), а також вимагати крім пені сплатити йому штраф у розмірі 20% від вартості не поставленого в строк товару.

Враховуючи, що товар був поставлений відповідачем та прийнятий позивачем у повному обсязі та у встановлені договором за Специфікацією №1 від 15.05.2020 строки - 20.08.2020, підстави для нарахування та стягнення з ПП "ГВМ Агро" 20% штрафу та 3% річних нарахованих на суму попередньої оплати, яка не була встановлена договором у суду відсутні.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у стягненні з відповідача 30 000 грн. 20% штрафу та 4 500 грн. 3% річних.

Доводи апелянта про те, що поставка товару за договором контрактації сільськогосподарської продукції №1-Х від 01.04.2020 відповідачем фактично не здійснювалася, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються вище встановленими обставинами справи, а також долученими до матеріалів справи доказами.

Окрім того, апелянтом не надано жодних доказів в підтвердження того, що за договором контрактації сільськогосподарської продукції №1-Х від 01.04.2020 відповідачем не здійснювалася поставка товару (претензійний лист, акт звірки розрахунків, тощо).

Інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують та не можуть слугувати підставою для його скасування, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції в зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вище викладене в сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.11.2021 р. у справі №924/631/21 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з врахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Натура Фудс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.11.2021 р. у справі №924/631/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.11.2021 р. у справі №924/631/21 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №924/631/21 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "27" січня 2022 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Павлюк І.Ю.