ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року м. Харків Справа № 913/826/21

Провадження №1/913/826/21

За позовом фізичної особи-підприємця Шевченка Сергія Васильовича , с. Макіївка Кремінського району Луганської області

до відповідача Сільськогосподарського виробничого кооперативу "МАКЕЇВКА", с. Макіївка Кремінського району Луганської області

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Сєверодонецького районного нотаріального округу Луганської області Гребінюк Олексій Вікторович, м. Кремінна Луганської області

про скасування рішень приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності та визнання права власності

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання - Соколенко Ю.О.

За участю представника позивача Глущенко А.М. (адвокат, ордер серії АІ № 1161414 від 18.1.2021);

Суть спору: про скасування рішень приватного нотаріуса Гребінюка Олексія Вікторовича щодо державної реєстрації права власності на земельні ділянки - індексний номер 58692277 від 11.06.2021 з кадастровим номером :10:001:0001 площею 0,1026 га; індексний номер 58691461 від 11.06.2021 з кадастровим номером :10:001:0002 площею 2,8968 га; індексний номер 58691942 від 11.06.2021 з кадастровим номером :10:001:0003 площею 0,3401 га; індексний номер 58690764 від 11.06.2021 з кадастровим номером :10:001:0004 площею 1,774 га та визнання права власності за позивачем за цими земельними ділянками.

Ухвалою від 08.11.2021 суд залучив до участі у справі приватного нотаріуса Сєверодонецького районного нотаріального округу Луганської області Гребінюка Олексія Вікторовича (92900, м. Кремінна Луганської області, пл. Кооперативна, б. 47) як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Дослідивши матеріали справи, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, вислухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків щодо причин виникнення спору між сторонами.

Так, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань фізична особа-підприємець Шевченко Сергій Васильович здійснює господарську діяльність за кодом КВЕД 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Для провадження підприємницької діяльності позивач придбав за оплатними договорами у ПСП "ВІКТОРІЯ" наступне нерухоме майно сільськогосподарського призначення: нежитлова будівля млин (А1, а1-3 - млин, загальною площею 286,2 кв. м.; далі нежитлова будівля млин), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :10:001:0001 площею 0,1026 га, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 06.07.2016 № 1206, інформаційною довідкою № 62861356 від 06.07.2016; машинний двір (А,а - майстерня шлакоблочна, Б - їдальня (сарай) шлакоблочна, Г - мийка (насосна) цегляна, Д - вагончик металевий, 1- огорожа, 2 - артскважина 18 п/м, 3 - замощення; далі машинний двір), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :10:001:0002 площею 2,8968 га, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 06.07.2016 № 1209, інформаційною довідкою № 62864935 від 06.07.2016; будівлі току (А, а - вагова, В - критий тік, Г- критий тік, Д - вбиральня, Е - склад, Ж - критий тік, З - склад, К, к - вагова, М, н - склад холодильник, О Пд - склад запчастин з підвалом, 1 - замощення, 1-3 - споруди; далі - будівлі току), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на земельних ділянках з кадастровими номерами: :10:001:0003 площею 0,3401 га, :10:001:0004 площею 1,7740 га, що підтверджується договором купівлі- продажу нерухомого майна від 05.07.2016 № 1198, інформаційною довідкою № 62772480 від 05.07.2016.

Нежитлову будівлю млин, машинний двір та будівлі току позивач використовує з часу їх придбання і донині за цільовим призначенням в межах товарного сільськогосподарського виробництва як суб`єкт підприємницької діяльності.

Як вказано в тексті договорів купівлі-продажу нерухомого майна, продавцю - ПСП "ВІКТОРІЯ" нежитлова будівля млин, машинний двір та будівлі току належали на праві приватної власності на підставі заочного рішення Кремінського районного суду Луганської області від 03.12.2013 по справі № 1212/3409/2012, вказане підтверджується також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційні довідки № 62856542 від 06.07.2016, № 62863529 від 06.07.2016, № 62767009 від 05.07.2016).

Постановою Верховного Суду від 03.04.2019 по справі № 1212/3409/2012 рішення Кремінського районного суду Луганської області від 03.12.2013 та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 15.04.2014 залишено без змін та підтверджено право власності ПСП "ВІКТОРІЯ" на нежитлову будівлю млина, будівлі току та машинного двору.

Як свідчать судові акти, у минулому вказане нерухоме майно перебувало у власності відповідача - СВК "МАКЕЇВКА".

У серпні 2021 року позивачу стало відомо, що здійснено державну реєстрацію права приватної власності СВК "МАКЕЇВКА" на земельні ділянки, на яких розміщені належні позивачу нежитлова будівля млину, машинного двору та будівлі току, про що внесено записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Так, приватним нотаріусом Сєвєродонецького РНО Луганської області Гребінюком Олексієм Вікторовичем 07.06.2021 внесено записи до ДРРП та прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу):

- індексний номер: 58692277 від 11.06.2021, номер запису про право власності № 42450636 щодо земельної ділянки № 1, кадастровий номер :10:001:0001 площею 0,1026 га, що підтверджується інформаційною довідкою 268945465 від 04.08.2021;

- індексний номер: 58691461 від 11.06.2021, номер запису про право власності № 42450105 щодо земельної ділянки № 2, кадастровий номер :10:001:0002 площею 2,8968 га, що підтверджується інформаційною довідкою 68946073 від 04.08.2021;

- індексний номер: 58691942 від 11.06.2021, номер запису про право власності № 42450362 щодо земельної ділянки № 3, кадастровий номер :10:001:0003 площею 0,3401 га, що підтверджується інформаційною довідкою 268946304 від 04.08.2021;

- індексний номер: 58690764 від 11.06.2021, номер запису про право власності № 42449506 щодо земельної ділянки № 4, кадастровий номер :10:001:0004 площею 1,774 га, що підтверджується інформаційною довідкою 268946778 від 04.08.2021.

Земельна ділянка з кадастровим номером :10:001:0001 площею 0,1026 га належала СВК "МАКЕЇВКА" на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 27.02.2004 серії ЛГ № 028183, що був виданий на підставі рішення Макеївської сільської ради від 23.12.2003, яким відповідачу була виділена земельна ділянка площею 0,1026 га, враховуючи свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю млина від 26.11.2002, тобто земельна ділянка була передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки на ній розміщена будівля сільськогосподарського призначення, що на той час належала відповідачу.

Земельні ділянки з кадастровими номерами: :10:001:0002 площею 2,8968 га (ДА на право власності на земельну ділянку від 27.02.2004 серії ЛГ № 028184), :10:001:0003 площею 0,3401 га (ДА на право власності на земельну ділянку від 27.02.2004 серії ЛГ № 028185), :10:001:0004 площею 1,7740 га (ДА на право власності на земельну ділянку від 27.02.2004 серії ЛГ № 028186) були передані у власність СВК "МАКЕЇВКА" на підставі розпорядження голови Кремінської РДА № 192 від 24.02.2004, яким відповідачу було передано у власність земельні ділянки загальною площею 5,0109 га, в т.ч. машинний двір 2,8968 га, будівлі току 2,1141 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.09.2003 та від 22.01.2004.

Матеріалами справи підтверджується, що земельні ділянки були передані у власність СВК "МАКЕЇВКА" 23.12.2003 та 24.02.2004 безпосередньо для обслуговування розміщеного на них нерухомого майна - нежитлової будівлі млина, будівель току та машинного двору з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач вважає, що право приватної власності СВК "МАКЕЇВКА" на вказані земельні ділянки було припинено у зв`язку з переходом права власності на об`єкти нерухомого майна, що на них розміщені, до позивача відповідно до положень ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України.

За вказаних обставин реєстрація права приватної власності на земельні ділянки за відповідачем не відповідає закону та порушує права позивача, що стало підставою для звернення до суду з позовом про захист права власності на землю.

Відповідач не надав відзив на позовну заяву та вказані вимоги позивача не оспорив.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Подібне право передбачається також ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та його повне задоволення з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 325 ЦК суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необгрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника; визнання необгрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади (ч. 1 ст. 374 ЦК України).

Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Так, у договорах купівлі-продажу нерухомого майна, укладеними між позивачем та ПСП "ВІКТОРІЯ" 05.07.2016 та 06.07.2016 визначено, що нежитлова будівля млин розміщена на земельній ділянці з кадастровим номером :10:001:0001 площею 0,1026 га, машинний двір - на земельній ділянці з кадастровим номером :10:001:0002 площею 2,8968 га, будівлі току - на земельних ділянках з кадастровими номерами :10:001:0003 площею 0,3401 га та :10:001:0004 площею 1,7740 га.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, що передбачено ст. 236 ГПК України.

Так, у постанові від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16 Велика Палата Верховного Суду наголосила на імперативному характері цього законодавчого припису: у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, в силу імперативного законодавчого припису, відбувається перехід права на земельну ділянку, розміщену під цим жилим будинком, будівлею або спорудою, до нового власника, а відповідне право на цю земельну ділянку у попереднього власника припиняється, як зазначено у наведеній статті. При цьому перехід права на цю земельну ділянку відбувається відповідно до прямого припису закону незалежно від волі особи - попереднього власника земельної ділянки.

Таким чином, до позивача відповідно до положень ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України перейшло право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :10:001:0001,:10:001:0002, :10:001:0003, :10:001:0004 в обсязі і на умовах, що були у попереднього землевласника, при цьому право власності СВК "МАКЕЇВКА" на вказані земельні ділянки припинилось у зв`язку з переходом права власності на об`єкти нерухомого майна, що на них розміщені.

Згідно з ч. 1 ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Реєстрація права приватної власності на земельні ділянки за СВК "МАКЕЇВКА" призвела в тому числі до позбавлення позивача однієї зі складових права власності на будівлі - права розпорядження, оскільки в силу чинного законодавства власник позбавлений можливості відчужити майно окремо від земельної ділянки, на якій воно розміщене.

Як обґрунтовано зазначає позивач, оскаржувана реєстрація як форма визнання державою власником землі відповідача призвела до неприпустимого розриву єдиного об`єкта права власності - землі та будівель, що на ній розміщені, чинним земельним та цивільним законодавством не допускається одночасне перебування земельної ділянки та будівель, розміщених на ній, у приватній власності різних осіб, оскільки цим самим кожен позбавляється прав користування та розпорядження належним йому майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону державній реєстрації прав підлягають право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

За змістом наведених норм державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Подібний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15.

Як свідчать матеріали справи, внаслідок проведеної державної реєстрації права власності на земельні ділянки шляхом внесення відомостей до ДРРП фактично з 11.06.2021 (дата прийняття державним реєстратором оскаржуваних рішень) власником визнано СВК "МАКЕЇВКА", що порушує права позивача. Як вже зазначалось вище, земельні ділянки були передані відповідачу 23.12.2003 та 24.02.2004 на підставі існуючого на той час права власності відповідача на нежитлову будівлю млин, машинний двір та будівлі току, цим підтверджується похідне значення земельних ділянок відносно будівель, що на них розміщені (земля слідувала за будівлями), та єдину мету даного майнового комплексу - товарне сільськогосподарське виробництво, оскільки право власності на будівлі перейшло до Шевченка С. В. , то відповідно до ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України право власності на землю перейшло до власника будівель, в свою чергу, право власності СВК "МАКЕЇВКА" на підставі державних актів припинилось.

У постанові КГС ВС від 21.01.2021 у справі № 925/1222/19 визначено: «Спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна.

Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь у такому спорі реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні своїх прав) не змінює приватноправового характеру спору».

З огляду на вказане, рішення ПН Гребінюка О. В. про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :10:001:0001, :10:001:0002, :10:001:0003, :10:001:0004 від 11.06.2021 за СВК "МАКЕЇВКА" підлягають скасуванню оскільки порушують права позивача, до якого відповідно до ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України перейшло право власності на землю у зв`язку із набуттям права власності на нерухомість, що на ній розміщена.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Таким чином, на відміну від ч. 2 ст. 26 Закону України N 1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

За таких обставин позовні вимоги про скасування рішень приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності та визнання за Шевченком Сергієм Васильовичем права власності на земельні ділянки підлягають до задоволення з віднесенням на відповідача судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст. ст. 232-233, 236-241 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов фізичної особи-підприємця Шевченка Сергія Васильовича до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "МАКЕЇВКА, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Сєверодонецького районного нотаріального округу Луганської області Гребінюка Олексія Вікторовича, про скасування рішень про державну реєстрацію права власності та визнання права власності задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) приватного нотаріуса Гребінюка Олексія Вікторовича, Сєвєродонецький районний нотаріальний округ, Луганська область про державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, за Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Макеївка" (, адреса: Україна, Луганська обл., Кремінський р., с.Макіївка, вулиця Вишнева, будинок І), а саме:

- індексний номер 58692277 від 11.06.2021 на земельну ділянку № 1, кадастровий номер :10:001:0001, площа 0,1026 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216, номер запису про право власності: 42450636,

- індексний номер 58691461 від 11.06.2021 на земельну ділянку № 2, кадастровий номер :10:001:0002, площа 2,8968 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216, номер запису про право власності: 42450105,

- індексний номер 58691942 від 11.06.2021 на земельну ділянку № 3, кадастровий номер :10:001:0003, площа 0,3401 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216, номер запису про право власності: 42450362,

- індексний номер 58690764 від 11.06.2021 на земельну ділянку № 4, кадастровий номер :10:001:0004, площа 1,774 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216, номер запису про право власності: 42449506,

2. Визнати за Шевченком Сергієм Васильовичем , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_1 право власності на:

- земельну ділянку № 1, кадастровий номер :10:001:0001, площа 0,1026 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216,

- земельну ділянку № 2, кадастровий номер :10:001:0002, площа 2,8968 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216,

- земельну ділянку № 3, кадастровий номер :10:001:0003, площа 0,3401 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216,

- земельну ділянку № 4, кадастровий номер :10:001:0004, площа 1,774 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216.

3. Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "МАКЕЇВКА", с. Макіївка Кремінського району Луганської області, вул. Леніна, буд. 1, ідент. код 03738462 на користь фізичної особи-підприємця Шевченка Сергія Васильовича , АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_1 - 13106 грн. 99 коп. судового збору, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 24.01.2022.

Суддя Н.М.Зюбанова