РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2022Справа № 910/13810/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Габорака О.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації до товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія України" про стягнення 1 007 608,77 грн,

за участю представників:

прокуратури: Синюк І.А.;

позивача: не з`явився;

відповідача: Масленнікової Ю.О.;

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації (далі - Управління) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія України" (далі - Товариство) надмірно сплачених грошових коштів у розмірі 1 007 608,77 грн за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 17 квітня 2018 року № 338.

Прокурор стверджвав, що додаткові угоди № 6-8 до вказаного договору суперечать пункту 2 частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), оскільки укладені без належного підтвердження коливання цін на ринку в бік збільшення ціни природного газу в період виконання умов договору, що в свою чергу спричинило збитки на вказану суму.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30 вересня 2021 року.

30 вересня 2021 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 28 жовтня 2021 року.

11 жовтня 2021 року до суду надійшли пояснення прокурора по справі.

28 жовтня 2021 року від Товариства надійшло клопотання про зобов`язання Прокурора направити копію позовної заяви, про продовження строку для подання відзиву на позов та відкладення підготовчого засідання.

28 жовтня 2021 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвали про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання на 25 листопада 2021 року.

11 листопада 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Товариство заперечувало проти задоволення позову з підстав його необґрунтованості.

Протокольною ухвалою від 25 листопада 2021 року суд визнав поважними причини пропущення відповідачем строку для подання відзиву на позовну заяву та долучив поданий відзив до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 грудня 2021 року.

16 грудня 2021 року від Товариства надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою від 17 грудня 2021 року суд відклав судове засідання на 13 січня 2022 року.

У судовому засіданні 13 січня 2022 року представник прокуратури підтримав позовні вимоги. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2018 року, за результатами проведення відкритих торгів щодо закупівлі природного газу (звіт № UA-2018-02-12-001005-а від цієї ж дати) між позивачем та відповідачем було укладено договір на постачання природного газу для потреб неприбуткових споживачів № 338.

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2., 1.5. цього договору відповідач зобов`язався передати у власність позивача у 2018 році природний газ, а позивач - прийняти та оплатити його вартість у розмірах, строки та порядку, що визначені цим правочином. Річний плановий обсяг газу - до 695 тис.куб.м. Передача газу за цією угодою здійснюється на межах балансової належності об`єктів позивача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування.

Згідно з пунктами 3.1.-3.3., 3.5. договору розрахунки за поставлений Управлінню товар здійснюється за цінами, що встановлено між сторонами. Ціна газу складає 5 237,50 грн за 1000 куб.м, крім того ПДВ - 1 047,50 грн. Всього з ПДВ - 6 285,00 грн. Дана ціна може змінюватися протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до договору. Загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу поставленого позивачу за договором і на день його укладання становить 4 368 074,00 грн.

Як передбачено пунктом 4.1., підпунктами 4.2.1. та 4.2.3. пункту 4.2., пунктом 4.3. вищезазначеного договору розрахунковий період становить один календарний місяць - з 7:00 години першого дня місяця до 7:00 години першого дня наступного місяця включно. Позивач зобов`язався здійснювати оплату в розмірі 100 % за спожитий природній газ в поточному місяці до 30 (31) числа місяця поставки газу. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця наступного за місяцем постачання газу. Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок відповідача.

За пунктами 11.1., 11.4. договору він набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) та діє в частині постачання газу до 31 грудня 2018 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Усі зміни та доповнення до даного договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюється їх печатками (за наявності).

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками наведених суб`єктів господарювання.

Судом встановлено, що у період з червня по листопад 2018 року між вказаними сторонами підписано вісім додаткових угод.

Зокрема, додатковою угодою № 5 від 17 жовтня 2018 року внесено зміни в пункт 3.2. договору та збільшено ціну за 1000 куб.м газу до 10 117,45 грн з ПДВ. На наступний день, 18 жовтня 2018 року, між сторонами укладено додаткову угоду № 6, за якою збільшено ціну 1000 куб.м газу до 11 128,18 грн з ПДВ. 26 жовтня 2018 року між сторонами укладено додаткову угоду № 7, за якою знову збільшено ціну на газ до 12 239,89 грн з ПДВ. За додатковою угодою від 14 листопада 2018 року № 8 до договору ціна за вказаний товар разом з ПДВ була встановлена на рівні 13 462,65 грн.

На виконання умов договору, з урахуванням додаткових угод № 6-8 до договору, Товариством поставлено газ у кількості 332,145 куб.м, що підтверджується видатковими накладними: від 31 жовтня 2018 року № 558, від 30 листопада 2018 року № 603 та від 31 грудня 2018 року № 701, а також актами приймання-передачі природного газу: від 31 жовтня 2018 року № 31/10-558, від 30 листопада 2018 року та від 31 грудня 2018 року.

За поставлений товар (з урахуванням додаткових угод № 6-8 до договору) Управління сплатило кошти у загальному розмірі 4 368 069,20 грн, що підтверджується підписаним та скріпленим печатками сторін актом звірки взаємних розрахунків за 2018 рік, копія якого наявна у матеріалах справи. Вищезазначений факт оплати не заперечувався відповідачем.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 якого договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Господарського кодексу України (далі - ГК України України) з урахуванням особливостей, визначених цим законом (частина 1 статті 36 Закону.

Згідно з частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю є нікчемним у разі, зокрема, його укладення з порушенням вимог частини 4 статті 36 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 36 Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Істотні умови договору визначені ГК України. Так, статтею 180 цього кодексу встановлено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити: предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Судом встановлено, що істотна умова договору - ціна, яка була визначена за результатами процедури закупівлі та тендерної пропозиції позивача, була змінена додатковими угодами № 1-8.

Як вже було встановлено судом, у додатковій угоді від 17 жовтня 2018 року № 5 до договору сторони збільшили ціну за 1000 куб.м газу з 28 вересня 2018 року до 10 117,45 грн (разом з ПДВ), відповідно до додаткової угоди від 18 жовтня 2018 року № 6 ціну за 1000 куб.м газу було збільшено до 11 128,18 грн (разом з ПДВ), відповідно до додаткової угоди від 26 жовтня 2018 року № 7 ціну за 1000 куб.м газу збільшено до 12 239,89 грн (разом з ПДВ), за додатковою угодою від 14 листопада 2018 року № 8 ціну за 1000 куб.м газу збільшено до 13 462,65 грн (разом з ПДВ).

Таким чином, внаслідок підписання вищевказаних додаткових угод № 6-8 до договору ціна на газ за кожні 1000 куб.м у порівнянні з додатковою угодою від 17 жовтня 2018 року № 5 зросла ще на 33 %.

Також судом встановлено, що внаслідок укладення додаткових угод № 1-5 ціна за 1000 куб.м газу збільшилася з 6 285,00 грн (з ПДВ) до 10 117,45 грн (з ПДВ). Проте вищезазначені додаткові угоди не є предметом даного спору, оскільки прокурором такі вимоги в цьому позові не заявлялися.

Системний аналіз положень частини 1 статті 525, статті 526, частини 1 статті 651 ЦК України та положень частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" дає підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на роз`яснення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю", що містяться у листі від 7 квітня 2015 року № 3302-05/11398-07, відповідно до якого залежно від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. Враховуючи викладене, при кожному внесенні змін до договору про закупівлю у вищезазначеному випадку шляхом укладання додаткової угоди до договору сторони договору зобов`язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов кожного разу. Водночас, внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Суд звертає увагу, що право тлумачити норму права не є правом міністерств, роз`яснення державних органів (листи, рекомендації) не є нормами права і не мають юридичного значення, про що вказано і в самому листі Мінекономіки.

Суд вважає, що метою регулювання, передбаченого статтею 36 Закону, а саме: закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 % є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Стаття 652 ЦК передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися, виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10 %. Інше тлумачення відповідної норми Закону нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Обмеження 10 % застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод). Аналіз змісту пункту 2 частини 4 статті 36 Закону (у редакції, що діяла на момент укладення спірних додаткових угод) дає підстави для висновку про те, що зазначене виключення не передбачає його застосування необмежену кількість разів, а законодавцем прямо встановлено, що зміна ціни за одиницю товару не повинна бути більшою ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку. Крім того, внесення змін до істотних умов договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Суд звертає увагу на те, що постачальник має довести не лише підвищення ціни на певний товар на відповідному ринку, але й обґрунтувати для замовника пропозиції щодо підвищення ціни, визначеної у договорі, а також обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору за запропонованою замовнику на тендері ціною, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18 червня 2021 року в справі № 927/491/19 та від 25 листопада 2021 року в справі № 927/563/20.

На підтвердження факту коливання цін на газ відповідачем надано фактографічні довідки Торгово-промислової палати України від 9 вересня 2018 року № 2498/08.0-7.3 та від 9 листопада 2018 року № 3224/08.0-7.3.

Разом із тим, чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання. Такі органи і такі документи можуть визначатися замовником при формуванні тендерної документації, а сторонами - при укладенні договору (відповідно до тендерної документації).

Суд зазначає, що вищенаведені фактографічні довідки Торгово-промислової палати України не містять точної інформації про коливання цін на природний газ станом як на момент звернення відповідача із листами-пропозиціями про внесення змін до договору, так і на момент підписання спірних додаткових угод. У даних довідках зазначено лише вартість газу на відповідний місяць у цілому, без розбивки на періоди, у які Товариство зверталось із відповідними пропозиціями про зміну ціни договору. Раніше зазначені довідки лише констатують рівень цін згідно з прейскурантом НАК «Нафтогаз України» та рівень цін на товар у окремих постачальників.

Враховуючи наведене, надані фактографічні довідки Торгово-промислової палати України не підтверджують коливання цін на спірний природний газ на момент укладення спірних додаткових угод.

Тому суд дійшов висновку про те, що факт коливання ціни на вищезазначений газ за спірні періоди дії договору не було доведено відповідачем.

Оскільки збільшення ціни на товар внаслідок підписання оспорюваних додаткових угод відбулося більше ніж на 10 відсотків та без належного обгрунтування, тому таке збільшення є прямим порушенням статті 5 Закону, якою встановлено загальні принципи проведення публічних закупівель та є підставою для застосування положень частини 1 статті 37 Закону.

Враховуючи викладене, додаткова угода від 18 жовтня 2018 року № 6, додаткова угода від 26 жовтня 2018 року № 7 та додаткова угода від 14 листопада 2018 року № 8 є нікчемними згідно з положеннями статей 36, 37 Закону, а відтак не породжують жодних правових наслідків для сторін.

Відповідно до частини 1 статті 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

З вищезазначеного випливає, що за поставлений газ у розмірі 332,145 тис.куб.м у період з жовтня по грудень 2018 року мала б застосовуватися ціна у розмірі 10 117,45 грн за 1000 куб.м. За таких обставин зазначена вартість поставки мала дорівнювати 3 360 460,43 грн. У той же час за поставлений товар позивачем було сплачено 4 368 069,20 грн.

Отже, Управлінням за поставлений товар було переплачено відповідачу кошти у загальному розмірі 1 007 608,77 грн (4 368 069,20 грн - 3 360 460,43 грн).

За змістом статті 73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог прокурора про стягнення з відповідача на користь Управління надмірно сплачених коштів за поставлений товар у розмірі 1 007 608,77 грн.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, судом не прийняті до уваги як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову із зазначених підстав.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія України" (01135, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 97 літера З, ідентифікаційний код 02143301) на користь Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації (Закарпатська область, Виноградівський район, місто Виноградів, вулиця Копанська, будинок 10, ідентифікаційний код 02143301) кошти у сумі 1 007 608 (один мільйон сім тисяч шістсот вісім) грн 77 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія України" (01135, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 97 літера З, ідентифікаційний код 02143301) на користь Закарпатської обласної прокуратури (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Коцюбинського, будинок 2, А, ідентифікаційний код 02909967) 15 144 (п`ятнадцять тисяч сто сорок чотири) грн 13 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення: 24 січня 2022 року.

СуддяЄ.В. Павленко