ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/1060/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Заголдної Я.В. при секретарі судового засідання Сичик М.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за позовом Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) (81000, Львівська обл., м. Яворів, вул. Львівська, буд. 19) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК РАНГ" (33018, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Курчатова, буд. 62 Г) про стягнення коштів в сумі 14 366 грн 30 коп. збитків

у судове засідання з розгляду справи по суті з`явилися:

- від позивача: Гоцій Ольга Ігорівна (в режимі ВКЗ);

- від відповідача: не з`явився.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 25.01.2022 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 14 ст. 8, ст. 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер MAP625ХІ12054684.

ВСТАНОВИВ:

23.11.2021 року Яворівська квартирно-експлуатаційна частина (району) звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК РАНГ" (далі - відповідач), у якому позивач, посилаючись на ст. ст. 15, 16, 837 Цивільного кодексу України, ст. 15 Закону України "Про Збройні сили України", ст. ст. 193, 224 Господарського кодексу України, ст. ст. 4, 162 ГПК України, просить суд стягнути з відповідача 14 366 грн 30 коп. збитків

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на допущення відповідачем (підрядником) порушень умов договору на виконання загально-будівельних робіт № 262 від 30.05.2018 року, які виявлено за результатами проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності позивача (замовника) за період з 01.02.2018 року по 30.06.2021 року Західним офісом Держаудитслужби, згідно Акту від 10.09.2021 року № 131308-22/14, а саме - в порушення п. 6.4.3. ДСТУ Б Д.1.1.-1:2013 завищено вартість робіт по об`єкту "Реконструкція внутрішньо майданчикових мереж електропостачання, в/м № 53, м. Яворів Львівської області", які виконувались у 2018 році, чим завдано позивачу збитки на суму 14 366 грн 30 коп.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи призначити на 13.12.2021 року, запропоновано відповідачу у випадку наявності заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, подати відповідні заперечення та/або клопотання - протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали; окрім того, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня його отримання.

07.12.2021 року на поштову адресу Господарського суду Рівненської області від представника позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" з електронної адреси .

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09.12.2021 року заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено, постановлено провести судове засідання 13.12.2021 року по справі № 918/1060/21 у Господарському суді Рівненської області із Яворівською квартирно-експлуатаційною частиною (району) в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

13.12.2021 року встановлено, що відповідач у справі не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання з розгляду справи по суті, належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 02.12.2021 року поштового відправлення (а саме - ухвали суду від 24.11.2021 року) за трек-номером 486.

Господарський суд дійшов висновку, що оскільки останнім днем для подання відзиву відповідачем є 17.12.2021 року, вирішення спору 13.12.2021 року порушить право відповідача на подання відзиву та заперечень щодо суті спору. За таких обставин, суд дійшов висновку про неможливість вирішення спору у судовому засіданні 13.12.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13.12.2021 року оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду справи № 918/1060/21 по суті на 25.01.2022 року, усне клопотання представника Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) про участь у судовому засіданні 25.01.2022 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 918/1060/21 задоволено, постановлено провести судове засідання 25.01.2022 року по справі № 918/1060/21 у Господарському суді Рівненської області із Яворівською квартирно-експлуатаційною частиною (району) в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

18.01.2022 року на поштову адресу Господарського суду Рівненської області від позивача надійшла заява, до якої додано лист Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК РАНГ" № 31/08-21/1 від 31.08.2021 року, з якого вбачається, що відповідач визнав заборгованість у розмірі 14 366 грн 30 коп. у повному обсязі та зобов`язався оплатити її до 19.09.2021 року.

25.01.2022 року судом встановлено, що відповідач у справі не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання з розгляду справи по суті, належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 22.12.2021 року поштового відправлення (а саме - ухвали суду від 13.12.2021 року) за трек-номером 320.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представника відповідача за наявними у справі доказами.

Також судом встановлено, що відповідач у справі не скористався своїм процесуальним правом на подання письмового відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

На підставі п. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, оскільки представник відповідача у справі не з`явився у судове засідання з розгляду справи № 918/1060/21 по суті, зважаючи на обмеженість процесуального строку розгляду спору за правилами спрощеного позовного провадження, господарський суд дійшов висновку, що дана справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами та містить достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Присутній в режимі ВКЗ представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог із підстав, вказаних у позовній заяві.

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених позивачем.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи позивача, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Збройні Сили України" Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Яворівська квартирно-експлуатаційна частина (району) являється структурним підрозділом Міністерства оборони України.

Згідно з положенням про Яворівську квартирно-експлуатаційну частину (району) від 30.06.2021 року № 254, Яворівська КЕЧ (району) є державною установою, яка створена Міністерством оборони України та підпорядковується Командувачу Сил логістики Збройних Сил України.

Яворівська КЕЧ (району) відповідно до покладених на неї завдань здійснює організацію технічної експлуатації, поточного ремонту казармено- житлового фонду, здійснення функцій замовника з будівництва (реконструкції) та капітального ремонту військових об`єктів (п.4 Положення).

Судом встановлено, що 30.05.2018 року між позивачем (далі - замовник) та відповідачем (далі - підрядник) укладено договір на виконання загально - будівельних робіт № 262 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору його предметом є виконання робіт по об`єкту: «Реконструкція внутрішньо майданчикових мереж електропостачання, в/м № 53, м. Яворів Львівської області».

Підрядник повинен розпочати виконання робіт за Договором протягом 5-ти календарних днів з дня підписання Договору сторонами. (п. 2.1. Договору).

Згідно з п. 3.1. Договору його договірна ціна складає 1 000 363,24 грн. в т. ч. ПДВ - 166 727,20 грн.

Відповідно до п. 3.2. Договору вказана договірна ціна є твердою, складається підрядником на основі затвердженого дефектного акту та кошторису згідно з нормативними документами.

Зміни твердої договірної ціни у випадку виникнення обставин, зазначених у п. 3.3. оформлюються додатковим договором. (п. 3.4. Договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі "Актів прийняття виконаних підрядних робіт", "довідок про вартість виконаних підрядних робіт". Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику.

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 року або до його повного виконання. (п. 10.3. Договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що Договір є укладеним, підписаний уповноваженими сторонами та скріплений відтисками печаток останніх, на час розгляду справи доказів недійсності договору, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

Як вбачається із акту приймання виконаних будівельних робіт № 2 за серпень 2018 року до Договору та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2018 року, підрядником було проведено будівельні роботи у серпні 2018 року на суму 240 029 грн 16 коп.

Також з акту приймання виконаних будівельних робіт № 16 за листопад-4 2018 року до Договору та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2018 року, підрядником було проведено також будівельні роботи на суму 71 587 грн 20 коп.

Позивач вказує, що роботи згідно з вказаними умовами Договору підрядником виконанні, підписано акти виконаних робіт на підставі яких позивачем проведено оплату в сумі визначеній Договором.

Судом встановлено, що як вбачається із платіжних доручень № 1017 від 31.08.2018 року на суму 240 029 грн 16 коп. та № 1624 від 27.12.2018 року на суму 71 587 грн 20 коп., - позивачем оплачено для відповідача будівельні роботи за серпень за листопад 2018 року у повному обсязі.

Однак, за результатами проведеної ревізії фінансово - господарської діяльності Яворівської КЕЧ (району) за період з 01.02.2018 по 30.06.2021 року Західним офісом Держаудитслужби, згідно Акту від 10.09.2021 року №131308-22/14, встановлено, що підрядником допущено порушення умов Договору № 262 від 30.05.2018 року.

Так, звіркою правильності визначення та включення окремих видів загально-монтажних робіт, які передбачені проектно- кошторисною документацією та внесені до актів форми №КБ-2в за листопад 2018 року на суму 71 587,20 грн та серпень 2018 року - 240 029, 16 грн встановлено ряд розходжень в сторону завищення.

Зокрема, Товариством з обмеженою відповідальністю "ІБК РАНГ" на монтаж муфт для кабелів в траншеях застосована ресурсна елементна кошторисна норма (розцінка) М8-165-3 та М8-143-5, в складі якої передбачено витрати на механізми - автогідропідіймачі висотою підйому до 12м, які відповідно внесені в відомість ресурсів на механізми до вищезазначених актів форми №КБ-2в за 2018 рік.

Утім, під час проведення обстеження фактично виконаних робіт 20.08.2021 року, в тому числі методом шурфування грунтів в місцях улаштування високовольтного кабелю, а також витрат на механізми, встановлено улаштування муфт кінцевих епоксидних в траншеї без використання автогідропідіймачів, які були внесені у вищезазначених актах форми КБ-2в за період 2018 року на монтаж високовольтних повітряних ліній передач, - про що було складено Акт контрольного обміру (обстеження) від 20.08.2021 року та Акт перерахунку форми №КБ-2в за 2018 рік з реконструкції внутрішньомайданчикових мереж електропостачання в/м №53 в м. Яворів Львівської області відповідно до Договору внаслідок неправильного визначення окремих видів виконаних будівельно - монтажних робіт, що призвело до завищення одиничних ресурсних елементних кошторисних норм (розцінок).

Судом встановлено, що вказані акти підписані представником відповідача.

Таким чином, як вбачається із Акту від 10.09.2021 року №131308-22/14, враховуючи встановлені в актах невідповідності, ТОВ «ІБК РАНГ» в порушення п.6.4.3 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 завищено вартість робіт по об`єкту «Реконструкція внутрішньо майданчикових мереж електропостачання, в/м №53, м. Яворів Львівської області», які виконувались у 2018 році на суму 14 366,30 грн з ПДВ.

Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІБК РАНГ" листом № 31/08-21/1 від 31.08.2021 року визнало заборгованість за Договором та зобов`язалося у термін до 19.09.2021 року відшкодувати 14 366 грн 30 коп.

У зв`язку з тим, що відповідачем не сплачено на рахунок позивача 14 366 грн 30 коп. заборгованості, з метою досудового врегулювання спору, Яворівською КЕЧ (району) на адресу ТОВ«ІБК РАНГ» направлено претензію № 2689 від 05.10.2021 року про відшкодування безпідставно сплачених коштів в сумі 14 366,30 грн.

Однак у зв`язку з тим, що відповідачем не перераховано для позивача 14 366,30 грн., відповіді на претензію № 2689 від 05.10.2021 року позивачем не отримано, вказане стало підставою для звернення до господарського суду Рівненської області із даним позовом.

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом договірними та стосуються виконання умов договору підряду та стягнення збитків у зв`язку із завищенням вартості виконаних робіт.

Розглядаючи даний спір суд застосовує наступні норми права.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3 ст. 202 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 852 Цивільного кодексу України встановлено, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Статтею 875 ЦК України встановлено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Позивач вказує, що відповідачем в порушення п.6.4.3 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 завищено вартість робіт по об`єкту «Реконструкція внутрішньо майданчикових мереж електропостачання, в/м №53, м. Яворів Львівської області», які виконувались у 2018 році за Договором № 262 від 30.05.2018 року на суму 14 366,30 грн з ПДВ., що підтверджується Актом від 10.09.2021 року №131308-22/14., - внаслідок чого повинен повернути незаконно отриманні бюджетні кошти, тобто відшкодувати завдані збитки.

Статтями 224-226 ГК України унормовано, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Сторона, яка порушила своє зобов`язання або напевно знає, що порушить його при настанні строку виконання, повинна невідкладно повідомити про це другу сторону. У протилежному випадку ця сторона позбавляється права посилатися на невжиття другою стороною заходів щодо запобігання збиткам та вимагати відповідного зменшення розміру збитків.

Згідно з положеннями ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Судом встановлено, що як вбачається із платіжних доручень № 1017 від 31.08.2018 року на суму 240 029 грн 16 коп. та № 1624 від 27.12.2018 року на суму 71 587 грн 20 коп., - позивачем оплачено для відповідача будівельні роботи за серпень за листопад 2018 року у повному обсязі.

У той же час відповідачем завищено вартість робіт по об`єкту «Реконструкція внутрішньо майданчикових мереж електропостачання, в/м №53, м. Яворів Львівської області», які виконувались у 2018 році за Договором № 262 від 30.05.2018 року на суму 14 366,30 грн з ПДВ.

А тому, збитки у сумі 14 366,30 грн підлягають відшкодуванню відповідачем.

В процесі розгляду спору суд встановив, що згідно з Актом ревізії фінансово-господарської діяльності Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) за період з 01.02.2018 року по 30.06.2021 року, складеного Західним офісом Держаудитслужби, № 131308-22/14 від 10.09.2021 року, ТОВ «ІБК РАНГ» в порушення п.6.4.3 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 завищено вартість робіт по об`єкту «Реконструкція внутрішньо майданчикових мереж електропостачання, в/м №53, м. Яворів Львівської області», які виконувались у 2018 році на суму 14 366,30 грн з ПДВ.

Згідно з нормами ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У статті 1166 ЦК України вказано, що, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Водночас, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка (або порушення зобов`язання); шкідливий результат такої поведінки (шкода); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

За змістом ч.ч 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За сталою судовою практикою Верховного Суду для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою і завданими збитками; вина боржника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає (наприклад постанова ВС у справі №923/43/19 від 13.03.2020 року).

Судом встановлено, що протиправна поведінка відповідача проявляється в тому, що фактично відповідачем завищено вартість робіт за Договором № 262 від 30.05.2018 року, які виконувались у 2018 році на суму 14 366,30 грн.

Розмір збитків встановлено за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) за період з 01.02.2018 року по 30.06.2021 року проведеної Західним офісом Держаудитслужби.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і завданими збитками полягає в тому, що у зв`язку з завищенням вартості робіт за Договором № 262 від 30.05.2018 року проведених у серпні 2018 року та листопаді 2018 року це призвело до отримання відповідачем коштів за роботи, які фактично в реальності коштують менше.

Вина боржника має вираження у його діях, а зокрема в тому, що саме він протиправно завищив вартість робіт за Договором № 262 від 30.05.2018 року.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Суд ураховує вказані положення, однак звертає увагу відповідача, що розглядаючи даний спір суд не встановлює обставин вчинення особою кримінального правопорушення та його вину у вчиненні кримінального злочину.

Суд наголошує, що в даному випадку досліджується наявність складу цивільного правопорушення, як підстави для цивільно-правової відповідальності за завдані збитки.

Водночас необхідно враховувати, що вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння. Відповідальність без вини можлива тільки в окремих, передбачених законом випадках в цивільному праві.

ЦК України закріплено легальну цивільно-правову дефініцію вини (ст. 614 ЦК України), визначаючи її через обставини, які свідчать про її відсутність. Так, особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання (ч. 2 ст. 614 ЦК України). Отже, вина у цивільному праві це невжиття особою всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання або для запобігання заподіянню шкоди. Дане визначення вини позбавлене суб`єктивної характеристики, воно ґрунтується на зовнішніх, об`єктивних критеріях визначення. Вживання всіх залежних від особи заходів є формою поведінки особи, а не її психічного ставлення.

Ураховуючи положення ст. 74 ГПК України, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Натомість відповідачу, з урахуванням положень ч. 1 ст. 883 ЦК України, потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу.

Відповідачем у справі № 918/1060/21 не доведено відсутності своєї вини при завищенні вартості робіт за Договором, при цьому як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІБК РАНГ" листом № 31/08-21/1 від 31.08.2021 року визнало свою заборгованість за Договором та зобов`язалося у термін до 19.09.2021 року відшкодувати 14 366 грн 30 коп. збитків.

Згідно ст.15 Закону України «Про Збройні Сили України» фінансування ЗСУ здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Яворівська КЕЧ (району) являється не прибутковою організацією в структурі Міністерства оборони України і виходячи з норм наведеної статті фінансується виключно з Державного бюджету України.

Зважаючи на викладене, судом встановлено, що позивачем проведено оплати згідно з актами виконаних робіт за серпень та листопад 2018 року, однак підрядником завищено вартість робіт, що призвело до безпідставного перерахування з державного бюджету на користь відповідача зайвих коштів на загальну суму 14 366 грн 30 коп., що підлягають відшкодуванню (поверненню) на користь позивача.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 17 Закону України 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача 14 366 грн 30 коп. збитків.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п. п. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у даній справі при поданні позовної заяви є стягнення з відповідача 14 366 грн 30 коп.

Враховуючи положення Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви з майновими вимогами у розмірі 14 366 грн 30 коп. позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 2 270 грн 00 коп.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у необхідному розмірі, що підтверджується оригіналом платіжного доручення № 1404 від 18.11.2021 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі,, а стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 14 366 грн 30 коп., то розмір судового збору пропорційно частині задоволеної вимоги становить 2 270 грн 00 коп., який покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 119, 120, 123, 129, 202, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК РАНГ" (33018, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Курчатова, буд. 62 Г) на користь Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) (81000, Львівська обл., м. Яворів, вул. Львівська, буд. 19) 14 366 (чотирнадцять тисяч триста шістдесят шість) грн 30 коп. збитків.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК РАНГ" (33018, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Курчатова, буд. 62 Г) на користь Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) (81000, Львівська обл., м. Яворів, вул. Львівська, буд. 19) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 27.01.2022 року.

Суддя Заголдна Я.В.