РІШЕННЯ

10 січня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/695/20
Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В., секретар Скороход А.О., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів», проспект Миру, буд. 21, кв. 45, м. Чернігів, 14000, код 14240618

до відповідача-1: Чернігівської міської ради, вул. Магістратська, буд. 7, м. Чернігів, 14000, код 34339125

відповідача-2: Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка, вул. Гетьмана Полуботка, буд. 53, м. Чернігів, 14013, код 02125674

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області, проспект Миру, буд. 14, м. Чернігів, 14000, код 39764881

про визнання незаконними та скасування рішення

Представники сторін:

представник позивача Кутуков С.О., директор позивача Демиденко В.Ю.

Розгляд справи здійснюється після перерви, оголошеної судом 21.12.2021, на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "Чернігів" звернулося з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати п.223 рішення Чернігівської міської ради від 04.02.2008 року (24 сесія 5 скликання) про вилучення із постійного користування позивача земельної ділянки площею 0,7973 га по вул. Блакитного, 14.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Чернігівська міська рада 04.02.2008 на 24 сесії 5 скликання, всупереч ст. 149 Земельного кодексу України, прийняла рішення "Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам в межах м. Чернігова", яким фактично позбавила позивача прав на землю по вул. Блакитного, 14, у м. Чернігові, яка перебувала на праві постійного користування у останнього відповідно до п.24 рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів за №114 від 17.06.1996 року.

Позивач зазначає, що 27.04.1994 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів» (далі - ТОВ «СК «Чернігів») придбало у МВТП «Фірма Віон» будівництво спортивного майданчика по вулиці Блакитного, 14 у місті Чернігів: приміщення холодильного центру загальною площею 706,7 м2 та льодовий майданчик для хокею з шайбою загальною площею 2269 м2. Для обслуговування та подальшого використання зазначеного майна ТОВ «СК «Чернігів» звернулося з клопотанням про оформлення права землекористування. Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської Ради народних депутатів від 17.06.1996 року № 114 п. 24 Товариству з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів» надано в постійне користування земельну ділянку по вулиці Блакитного, 14 у місті Чернігів площею 1,2 га. В подальшому, 26.06.1996 року, виконавчим комітетом Чернігівської міської ради народних депутатів видано ТОВ «СК «Чернігів» державний акт на право постійного користування землею серії І-ЧН № 000722-199, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею, запис № 199.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.03.2001 року у справі № 2-1206/2001 установлено факт належності нерухомого майна, в складі якого перебувають об`єкти незавершеного будівництва, КП «Чернігівським бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради 28.11.2008 виготовило і видало ТОВ «СК «Чернігів» технічний паспорт на громадську будівлю, відповідно до якого на земельній ділянці по вул. Блакитного,14 у місті Чернігові розташовані наступні недобудовані приміщення: літ. А-2 загальною площею 347 кв.м., прибудова літ. А1-1 загальною площею 253,8 кв.м., прибудова літ. А2-1 загальною площею 72,4 кв.м., прибудова літ. А3-1 загальною площею 21,7 кв.м., льодове поле загальною площею 2422,8 кв.м. Право власності за зазначені об`єкти нерухомості ТОВ «СК «Чернігів» зареєстровало 10.01.2009, як на єдиний об`єкт нерухомості, що підтверджується витягом від 10.01.2009 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.05.2018. Як зазначає позивач, у 2009 році ТОВ «СК «Чернігів» дізналося, що постановою Господарського суду Чернігівської області від 27.07.2006 року у справі № 5/239б його визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, обов`язки ліквідатора покладено на Державну податкову інспекцію у місті Чернігові за її згодою. Проте ухвалою від 29.11.2011 у справі № 4/99б/16/10 провадження у справі припинено, а ТОВ «СК «Чернігів» судом визнано таким, що не має боргів, і може продовжувати свою підприємницьку діяльність. 14.05.2020 року ТОВ «СК «Чернігів» звернулося до Чернігівської міської ради із запитом щодо стану земельної ділянки, розташованої по вулиці Блакитного, 14 у місті Чернігові для присвоєння у подальшому кадастрового номера. Однак, з наданої міською радою відповіді від 22.05.2020 року за №159/2-08.02/2020/вих./193/2020ПІ, дізналося, що Чернігівська міська рада 04.02.2008 року на 24 сесії 5 скликання прийняла рішення «Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам в межах м. Чернігова», враховуючи постанову суду від 27.07.2006 року у справі за № 5/293б. Крім того, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.06.2020 року земельній ділянці по вулиці Блакитного, 14 у місті Чернігів площею 0,7040 га присвоєний кадастровий номер :02:026:0130, земельна ділянка перебуває у державній власності та зареєстрована за Чернігівським державним педагогічним університетом імені Т. Г. Шевченка на підставі рішення органу місцевого самоврядування від 27.11.2009 року. Правовстановлюючим документом вказано державний акт від 27.09.2010 року серія ЯЯ № 576204. Як стверджує позивач, виданий йому Державний акт на право постійного користування землею серії 1-ЧН № 000722-199, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею, запис № 199, недійсним не визнавався, не скасовувався і не анульований. На зазначеній земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомості, які на праві приватної власності належать ТОВ «СК «Чернігів». Позивач вважає, що рішення Чернігівської міської ради від 4 лютого 2008 року (24 сесія 5 скликання) «Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам в межах м. Чернігова» у частині п. 223, прийняте з порушенням Конституції України, Цивільного та Земельного кодексів України. ТОВ «СК «Чернігів» не зверталося із заявою до Чернігівської міської ради про припинення права користування частиною земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні, і не надавало згоди на її вилучення, а отже, відсутні підстави, передбачені ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, щодо припинення права користування земельною ділянкою та Чернігівською міською радою порушено передбачений ч. 2 ст. 149 Земельного кодексу України порядок вилучення земельної ділянки.

У позовній заяві позивач зазначив про орієнтовний розмір судових витрат, які ТОВ «СК «Чернігів» понесе, у зв`язку із розглядом судом позову, який складає 24102 (двадцять чотири тисячі сто дві) гривні: 22000 грн (двадцять дві тисячі) за правову допомогу та послуги адвоката Кутукова С. О. та 2102 грн (дві тисячі сто дві) за оплату судового збору.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2020, справу передано на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.08.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 09.09.2020, залучив до участі у справі, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області та Національний університет "Чернігівський колегіум" імені Т.Г. Шевченка. Учасникам справи встановив процесуальні строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив.

27.08.2020 від Чернігівської міської ради надійшла заява про застосування строку позовної давності. Відповідач-1 зазначає, що позивач міг і зобов`язаний був дізнатися про зміст винесеного Чернігівською міською радою рішення 04.02.2008, що випливає з його обов`язку знати про стан своїх майнових прав, а тому строк позовної давності закінчується 04.02.2011.

27.08.2020 Чернігівською міською радою подано відзив на позов. Відповідач не погоджується з позовними вимогами з наступних підстав. Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів від 17.06.1996 № 114 (п.24) надано в постійне користування ТОВ «СК «Чернігів» земельну ділянку, площею 1,2 га, по вул. Блакитного,14. Рішення Чернігівської міської ради від 28.01.2003 (6 сесія 24 скликання п.206), враховуючи договір дарування житлового будинку від 12.07.2001 року № 3479, вилучено з постійного землекористування ТОВ «СК «Чернігів» земельну ділянку, площею 0,0743 га, по вул. Блакитного,14. Рішенням Чернігівської міської ради від 12.04.2005 (16 сесія 4 скликання, п.460) у зв`язку з уточненням матеріалів інвентаризації, вилучено із постійного користування ТОВ «СК «Чернігів» земельну ділянку, площею 0,3284 га, по вул. Блакитного,14. В подальшому 27.12.2007 року до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради надійшов лист Державної податкової інспекції у м. Чернігові, яка повідомила, що постановою Господарського суду Чернігівської області від 27.07.2006 у справі № 5/239б ТОВ «СК «Чернігів» визнано банкрутом, та просила міську раду для закінчення ліквідаційної процедури зазначеного підприємства та зняття з податкового обліку ДПІ у м. Чернігові, провести заходи з припинення права користування земельною ділянкою, площею 7973 кв.м., по вул. Блакитного,14. Рішенням Чернігівської міської ради від 04.02.2008 року (24 сесія 5 скликання, п.223), враховуючи постанову Господарського суду Чернігівської області від 27.07.2006 у справі № 5/239б, вилучено із постійного користування ТОВ «СК «Чернігів» земельну ділянку, площею 0,7973 га, по вул. Блакитного,14. Запис щодо відміни державної реєстрації припинення юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчинений на підставі ухвали від 04.11.2008 у справі № 5/106б (5/239б/49б/17б), здійснено 13.11.2008, тобто станом на 04.02.2008 у згаданому реєстрі був відсутній запис щодо відміни державної реєстрації припинення ТОВ «СК «Чернігів». За ст.141 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час винесення спірного рішення 04.02.2008) підставами припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, є припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій. За ч.1 ст. 149 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час винесення спірного рішення 04.02.2008) земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Рішенням Чернігівської міської ради 44 сесії 5 скликання від 27.11.2009 земельна ділянка по вул. Блакитній,14 передана у постійне користування Чернігівському національному педагогічному університету імені Т.Г. Шевченка. Рішення Чернігівської міської ради від 04.02.2008 вичерпало свою дію, оскільки земельну ділянку передано в постійне користування іншій юридичній особі. А тому, Чернігівська міська рада стверджує, що діяла лише в межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України. Враховуючи, що позовну заяву подано з пропуском строку позовної давності, позивач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

28.08.2020 від третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, надійшли письмові пояснення, у яких останній зазначає, що за ст. 122 Земельного кодексу України розпоряджається тільки землями сільськогосподарського призначення державної власності. Крім того, повідомляє, що Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради (п.24) від 17.06.1996 року №114 надано в постійне користування товариству з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб Чернігів» земельну ділянку площею 1,2 га по вул. Блакитного, 14. Рішенням Чернігівської міської ради (п.206) від 28.01.2003 року «Про надання, вилучення та передачу земельних ділянок в межах м. Чернігова» (6 сесія 24 скликання), враховуючи договір дарування житлового будинку від 12.07.2001 року №3479, вилучено із постійного землекористування спортивного клубу «Чернігів» земельну ділянку площею 0,0743 га по вул. Блакитного, 14. Рішенням Чернігівської міської ради (п.460) від 12.04.2005 року «Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок в межах м. Чернігова та надання дозволу на розроблення проекту відведення земельних ділянок» (16 сесія 4 скликання), у зв`язку з уточненням матеріалів інвентаризації, вилучено із постійного землекористування товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів» земельну ділянку площею 0,3284 га по вул. Блакитного, 14. Рішенням Чернігівської міської ради (п.223) від 04.02.2008 року «Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам в межах м. Чернігова» (24 сесія 5 скликання), враховуючи постанову Господарського суду Чернігівської області від 27.07.2006 року у справі №5/2396, вилучено із постійного користування товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів» земельну ділянку площею 0,7973 га по вул. Блакитного, 14. Рішенням Чернігівської міської ради (п.77) від 27.11.2009 року «Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам в межах м. Чернігова» (44 сесія 5 скликання) Чернігівському державному педагогічному університету імені Т.Г. Шевченка затверджено проект відведення та надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,7042 га по вул. Блакитного, 14 для облаштування спортивно-оздоровчого центру (Землі рекреаційного призначення, коефіцієнт функціонального використання = 0,5 - землі відпочинку і спорту). На підставі зазначеного рішення було видано державний акт (серія ЯЯ 376204) на право постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер :02:026:0130). Земельний кодекс України як визначав так і визначає на даний час, що право на земельну ділянку виникає з моменту реєстрації цього права (ст. 125 ЗК України).

03.09.2020 позивачем подані пояснення на відзив, у яких він повністю заперечує проти доводів відповідача у відзиві та наполягає на задоволенні позову у повному обсязі. Позивач стверджує, що дізнався про розгляд Господарським судом Чернігівської області щодо нього справи про банкрутство у кінці квітня 2008 року. Крім того, підприємство мало на праві приватної власності нерухоме майно об`єкт незавершеного будівництва по вул. Блакитній, 14 у місті Чернігові. Про існування оскаржуваного рішення та вилучення земельної ділянки дізналося лише у 2020 році. Фактично земельною ділянкою ніхто не користувався, паркан не встановлювався. Позивач зазначає, що право постійного користування передбачає право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. А вилучення ділянки відбулося в порушення ст.141, 142 Земельного кодексу України, які передбачаю випадки припинення права користування земельною ділянкою, без погодження із користувачем. Державний акт на право постійного користування землею серії І-ЧН № 000722-199, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 199 недійсним не визнавався, не скасовувався і не анульований. Позивач стверджує, що наявність на відповідній земельній ділянці об`єкту нерухомості вирішило долю справи про банкрутство і відновлення його існування як особи. Постановою від 27.07.2006 у справі № 5/239б ТОВ «СК «Чернігів» визнано банкрутом, відкрито ліквідпроцедуру, а не припинено його як юридичну особу. Чернігівська міська рада прийняла рішення про вилучення земельної ділянки площею 0,7973 га по вул. Блакитного,14 з постійного користування ТОВ «СК «Чернігів» ще до завершення процедури його ліквідації, припинення правосуб`єктності та внесення відповідних відомостей про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань.

До початку підготовчого засідання 09.09.2020 від третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, надійшли письмові пояснення, в яких викладено клопотання про розгляд справи без участі представника, яке судом задоволено.

Позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог від 08.09.2020 б/н; клопотання про витребування доказів від 08.09.2020 б/н; клопотання про поновлення строку для подання додаткових доказів та залучення до матеріалів справи додаткових доказів від 08.09.2020 б/н з додатком; клопотання про залучення в якості співвідповідача - Національного університету "Чернігівський колегіум" імені Т.Г. Шевченка від 08.09.2020 та відповідь на відзив від 02.09.2020 б/н.

Судом зазначені заяви та клопотання з додатками залучено до матеріалів справи.

Суд відмовив у клопотанні про поновлення строку для подання доказів та прийняття даних доказів до уваги.

Клопотання позивача про витребування доказів від 08.09.20 б/н, суд задовольнив.

Враховуючи, що право постійного користування на земельну ділянку по вул. Блакитного, 14, яка на підставі оскаржуваного позивачем рішення була вилучена із постійного користування позивача, станом на день розгляду справи зареєстроване за Чернігівським державним педагогічним університетом імені Т.Г. Шевченка, суд залучив Національний університет "Чернігівський колегіум" імені Т.Г. Шевченка як співвідповідача у справі.

У заяві про збільшення позовних вимог, позивач, без доповнення позовної заяви додатковими нормами матеріального права, просить суд:

- визнати незаконним та скасувати п. 460 рішення Чернігівської міської ради від 12 квітня 2005 року (16 сесія 4 скликання) про вилучення із постійного користування товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів» земельної ділянки площею 0,3284 га по вул. Блакитного, 14;

- визнати незаконним та скасувати п. 77 рішення Чернігівської міської ради від 27 листопада 2009 року (44 сесія 5 скликання) про затвердження проекту відведення та надання в постійне користування Чернігівському державному педагогічному університету імені Т. Г. Шевченка земельної ділянки площею 0,7042 га по вул. Блакитного, 14 для облаштування спортивно-оздоровчого центру;

- визнати недійсним та не чинним державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 376204 від 27 вересня 2010 року.

Подавши до суду заяву про збільшення позовних вимог від 08.09.2020 б/н, позивач фактично змінив предмет позову, але враховуючи, що заявлені додаткові немайнові вимоги пов`язані з первісними позовними вимогами, суд ухвалив задовольнити заяву та розглядати позовні вимоги, вказані у позовній заяві, на підставі якої позивач звернувся з позовом, та яка прийнята судом до розгляду, з урахуванням заяви позивача про збільшення позовних вимог,

Ухвалою від 09.09.2020 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, задовольнив клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів» та залучив до участі у справі в якості співвідповідача, виключивши з переліку третіх осіб - Національний університет «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка, роз`яснив співвідповідачу право подати клопотання про розгляд справи спочатку; відклав підготовче засідання на 05.10.2020, зобов`язав позивача направити відповідачу-Національному університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка копію позовної заяви з доданими до неї документами, з урахуванням заяви про зміну предмету позову; позивача - надіслати (надати) до суду відповідь на відзив; встановив співвідповідачу строки подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та встановив відповідачу - Чернігівській міській раді додатковий строк - 5 днів з дня отримання заяви про збільшення позовних вимог для підготовки та надання додаткових пояснень. Зобов`язав Чернігівську міську раду у строк до 05.10.20 надати суду належним чином завірену копію витягу з рішення Чернігівської міської ради від 12 квітня 2005 року (16 сесія 4 скликання) щодо п. 460 про вилучення із постійного користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів» () земельної ділянки площею 0,3284 га по вул. Блакитного, 14, а також завірену належним чином копію документації із землеустрою, що стала підставою прийняття цього рішення та належним чином оформлений витяг з рішення Чернігівської міської ради від 27 листопада 2009 року (44 сесія 5 скликання) щодо п. 77 про затвердження проекту відведення та надання в постійне користування Чернігівському державному педагогічному університету імені Т. Г. Шевченка земельної ділянки площею 0,7042 га по вул. Блакитного, 14 для облаштування спортивно-оздоровчого центру, а також завірену належним чином копію проекту відведення такої земельної ділянки.

15.09.2020 на адресу суду від Чернігівської міської ради надійшло заперечення на відповідь на відзив (від 14.09.2020 б/н) у запереченнях звертається увага суду, що право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набувається в порядку який існував на час будівництва такого майна, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього. ТОВ «СК «Чернігів» не надав суду доказів того, що будівництво велося в установленому порядку, а тому відповідач-1 заперечує набуття позивачем 27.04.1994 права власності на об`єкт нерухомості незавершене будівництво по вул. Блакитного, 14, м. Чернігів. Відповідач-1 наголошує, що земельна ділянка за вказаною адресою надавалась позивачу не для цілей будівництва, а для виробничих потреб, плану зовнішніх меж земельної ділянки даних щодо розміщення в її межах об`єктів незавершеного будівництва не має, право на виконання будівельних робіт позивачем документально не підтверджено. Також, відповідач-1 зазначає, що у справі № 5/239б 27.07.2006 прийнято постанову про визнання ТОВ «СК «Чернігів» банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, обов`язки ліквідатора покладено на Державну податкову інспекцію у місті Чернігові, до якої з дня призначення ліквідатором перейшли обов`язки керівника (органів управління) юридичної особи банкрута, і яка будучи ліквідатором позивача, листом № 18-12932 від 27.12.2007 відмовилась від права користування вказаною земельною ділянкою.

16.09.2020 від відповідача-2, Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка, надійшло клопотання № 1-11/362 про розгляд справи 927/695/20 спочатку.

30.09.2020 відповідачем-2 подано відзив № 11-01/497 від 28.09.2020 на позовну заяву у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з аналогічних підстав, викладених у відзиві відповідача-1.

В підготовчому засіданні 05.10.2020 суд постановив протокольну ухвалу про розгляд справи спочатку та після заслуховування пояснень представників позивача та відповідачів постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 03.11.2020.

03.11.2020 суд ухвалою зупинив провадження у справі № 927/695/20 до вирішення та набрання законної сили судовим рішенням у справі №927/934/20 за позовом Чернігівської міської ради до державного реєстратора Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Александренко Людмили Валеріївни та Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів» про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора та припинення права власності та зобов`язав сторони повідомити суд про набрання законної сили рішенням у справі №927/934/20.

08.12.2021 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "СК "Чернігів" надійшло клопотання про поновлення провадження у справі з повідомленням про те, що за результатами розгляду Верховним Судом касаційної скарги ТОВ "СК "Чернігів" прийнято постанову від 04.11.2021, якою скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 у справі №927/934/20, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2021 про відмову у задоволенні позову Чернігівської міської ради до відповідачів: Державного реєстратора Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Александренко Людмили Валеріївни та ТОВ "СК "Чернігів" про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора та припинення права власності залишено в силі.

Ухвалою від 10.12.2021 суд поновив провадження у справі, розгляд справи по суті призначив на 21.12.2021.

В судовому засіданні 21.12.2021 представник позивача озвучив зміст позовних вимог, представник відповідача озвучив зміст заперечень на позов. Також представник відповідача-1 просив суд застосувати строки позовної давності. Суд озвучив зміст відзиву відповідача-2, який знаходиться в матеріалах справи, в якому останній заперечує проти позову в повному обсязі. Суд постановив ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до початку судових дебатів до 10.01.2022.

В судове засідання 10.01.2022 з`явились представники позивача та просили суд задовольнити позов в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив:

Як зазначає позивач, 27.04.1994 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів» (далі - ТОВ «СК «Чернігів») придбало у МВТП «Фірма Віон» будівництво спортивного майданчика по вулиці Блакитного, 14 у місті Чернігів: приміщення холодильного центру загальною площею 706,7 м2 та льодовий майданчик для хокею з шайбою загальною площею 2269 м2.

17.06.1996 року рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель підприємств міста та надання земельних ділянок для державного та індивідуального будівництва» № 114 надано в постійне користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів» земельну ділянку площею 1,2 га по вул. Блакитного,14 (п. 24 ).

В подальшому, 26.06.1996 року, Виконкомом ради народних депутатів видано Державний акт на право постійного користування землею серії І-ЧН № 000722-199 Товариству з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів», зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 199. Державний акт видано на право постійного користування землею для виробничих потреб товариству з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів», м. Чернігів, вул. Блакитного,14 відповідно до рішення виконкому Чернігівської міської ради народних депутатів від 17.06.1996 № 144.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.03.2001 року у справі № 2-1206/2001 установлено факт належності на праві власності ТОВ «Спортивний клуб «Чернігів» об`єкту незавершеного будівництва в м. Чернігові по вул. Блакитного,14 недобудованого приміщення загальною площею 347 кв.м., прибудову загальною площею 253,8 кв. м., 72,4 кв.м, 21,7 кв.м., льодове поле 2422,8 кв.м.

Чернігівська міська рада рішенням від 28.01.2003 року (6 сесія 24 скликання), враховуючи договір дарування житлового будинку від 12.07.2001 № 3479, вилучила із постійного землекористування спортивного клубу «Чернігів» земельну ділянку, площею 0,0743 га по вул. Блакитного,14 (п.206).

Рішенням від 12.04.2005 року (16 сесія 4 скликання) Чернігівська міська рада у зв`язку з уточненням матеріалів інвентаризації, вилучила із постійного землекористування товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів» земельну ділянку площею 0,3284 га, по вул. Блакинтного,14 (п.460).

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 27.07.2006 року у справі № 5/239б Товариство з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, обов`язки ліквідатора покладено на Державну податкову інспекцію у місті Чернігові за її згодою та зобов`язано ліквідатора виконати дії, передбачені ст.52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ліквідатор - Державна податкова інспекція в місті Чернігові, звернулася до Чернігівської міської ради 27.12.2007 та повідомила про визнання ТОВ «СК «Чернігів» банкрутом, а також про необхідність для закінчення ліквідаційної процедури і зняття з податкового обліку провести заходи, передбачені чинним законодавством по припиненню права користування земельною ділянкою, що зареєстрована за підприємством-банкрутом площею 7973 кв.м. за адресою: м. Чернігів, вул. Блакитного,14.

Чернігівська міська рада 04.02.2008 року на 24 сесії 5 скликання прийняла рішення «Про погодження місця розташування об`єктів та надання згоди на розроблення проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам в межах м. Чернігова» та, враховуючи постанову Господарського суду Чернігівської області від 27.07.2006 року у справі за № 5/293б, вилучила із постійного користування товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів» земельну ділянку площею 0.7973 га по вул. Блакитного, 14., п. 223.

В подальшому, рішенням від 27.11.2009 «Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам в межах м. Чернігова» Чернігівському державному педагогічному університету імені Т.Г. Шевченка затвердила проект відведення та надала в постійне користування земельну ділянку площею 0,7042 га по вул. Блакитного, 14 для облаштування спортивно-оздоровчого центру. (Землі рекреаційного призначення, коефіцієнт функціонального використання = 0,5 землі відпочинку і спорту), п. 77 .

На підставі зазначеного вище рішення Чернігівської міської ради від 27.11.2009 Чернігівський національний педагогічний університет імені Т.Г. Шевченка отримав державний акт на право постійного користування земельною ділянкою в м. Чернігові, по вул. Блакитного, 14, площею 0,7042 га від 27.09.2010 серія ЯЯ № 376204.

Проте, ухвалою від 29.11.2011 провадження у справі № 4/99б/16/10 про визнання боржника - ТОВ «Спортивний клуб «Чернігів», припинено. ТОВ «СК «Чернігів» судом визнано таким, що не має боргів, і може продовжувати свою підприємницьку діяльність.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.05.2018 № 122499839 державним реєстратором КП "Чернігівське МБТІ" зареєстровано право власності ТОВ "СК "Чернігів" на об`єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою; м. Чернігів, вул. Блакитного, 14.

Зі змісту зазначеного витягу від 02.05.2018 вбачається, що підставами виникнення права власності є рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 19.03.2001 у справі № 2-1206/2001 та державний акт на право постійного користування землею від 26.06.1996 № 000722-199, виданий виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 26.06.1996.

14.05.2020 року ТОВ «СК «Чернігів» звернулося до Чернігівської міської ради із запитом щодо стану земельної ділянки, розташованої по вулиці Блакитного, 14 у місті Чернігові для присвоєння кадастрового номера.

Однак, Чернігівська міська рада у відповіді від 22.05.2020 №159/2-08.02/2020/вих./193/2020ПІ, повідомила ТОВ «СК «Чернігів», що рішенням від 04.02.2008 (24 сесія 5 скликання), враховуючи постанову Господарського суду Чернігівської області від 27.07.2006 року у справі № 5/2936, вилучила із постійного користування товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів» земельну ділянку площею 0,7973 га по вул. Блакитного, 14.

Крім того, у жовтні 2020 року Чернігівська міська рада звернулася до Господарського суду Чернігівської області з позовом до державного реєстратора Комунального підприємства "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Чернігівської обласної ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "Чернігів" про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора КП "Чернігівське МБТІ" про реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.05.2018, на підставі якого зроблено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності ТОВ "СК "Чернігів" на незавершене будівництво: недобудоване приміщення Літ А-2 загальною площею 347 м2 з прибудови літ. А1-1 загальною площею 253,8 м2, літ. А2-1 загальною площею 72,4 м2, літ. А3-1 загальною площею 21,7 м2, льодове поле загальною площею 2 422,8 м2, розташоване за адресою: м. Чернігів, вул. Блакитного, 14 (далі - об`єкт незавершеного будівництва); та припинення права власності ТОВ "СК "Чернігів" на об`єкт незавершеного будівництва.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2022 у справі № 927/934/20 зазначений вище позов залишено без задоволення. За результатами перегляду Верховним Судом, 04.11.2021 скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 у справі №927/934/20, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2021 залишено в силі.

Позивач вважає, що у 2008 році Чернігівська міська рада без згоди і відома ТОВ «СК «Чернігів» із постійного користування та з-під об`єктів нерухомості, без виконання обов`язкової процедури вилучення земельної ділянки, у позаправовий спосіб позбавила його - власника нерухомого майна, цивільного права на землю, на якій воно розташоване. Крім того, Державний акт на право постійного користування землею серії 1-ЧН № 000722-199, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею, запис № 199, недійсним не визнавався, не скасовувався і не анульований.

Предметом спору у цій справі є вимога ТОВ «СК «Чернігів» про визнання незаконним та скасування п.223 рішення Чернігівської міської ради від 04.02.2008, п. 460 рішення Чернігівської міської ради від 12.04.2005 року та п. 77 рішення Чернігівської міської ради від 27.11.2009 року (44 сесія 5 скликання), якими вилучено із постійного користування позивача земельну ділянку та передано її в постійне користування відповідачу-2; та визнання недійсним та нечинним державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 376204 від 27.09.2010 року, виданого відповідачу-2, з підстав порушення прав позивача, як постійного землекористувача.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 цього Кодексу передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (аналогічна норма права закріплена статтею 20 Господарського кодексу України).

За змістом положень указаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом.

Отже, підставами для визнання недійсним (незаконним) акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і водночас порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

За змістом ст. 7 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час видачі державного акта на право постійного користування позивачу ТОВ «СК «Чернігів») користування землею може бути постійним або тимчасовим. Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку.

Стаття 22 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час надання державного акта на право постійного користування позивачу ТОВ «СК «Чернігів») встановлювала, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

У відповідності до ст. 23 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час надання державного акта на право постійного користування позивачу ТОВ «СК «Чернігів») зазначено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Право користування земельною ділянкою може бути припинено лише з певних підстав, закріплених у законодавстві.

Так Земельний кодекс України (у редакції, чинній на момент прийняття Чернігівською міською радою оскаржуваних рішень) у статті 141 передбачав підстави припинення права користування земельною ділянкою: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Стаття 142 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент прийняття Чернігівською міською радою оскаржуваних рішень) передбачала добровільну відмову від права власності або права постійного користування земельною ділянкою. Зокрема, у частинах 3 та 4 зазначено, що припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

У статті 143 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент прийняття Чернігівською міською радою оскаржуваних рішень) визначено підстави для примусового припинення прав на земельну ділянку: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров`ю населення) в терміни, встановлені вказівками спеціально уповноважених органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів; в) конфіскації земельної ділянки; г) викупу (вилучення) земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов`язаннях власника цієї земельної ділянки; д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Крім зазначеного, частини 1 та 2 статті 149 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент прийняття Чернігівською міською радою спірних рішень) встановлювали порядок вилучення земельних ділянок. Земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Суд враховує, що підставою для вилучення із постійного користування земельної ділянки Рішенням двадцять четвертої сесії Чернігівської міської ради п`ятого скликання від 04.02.2008 було звернення до відповідача-1 Державної податкової інспекції у місті Чернігові, яка виконувала обов`язки ліквідатора ТОВ «СК «Чернігів» відповідно до постанови Господарського суду Чернігівської області від 27.07.2006 у справі № 5/239б. Провадження у справі про банкрутство ТОВ «СК «Чернігів» порушено і здійснювалося з урахуванням особливостей, передбачених ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції до 18.01.2013) «Особливості банкрутства відсутнього боржника». Фактично ТОВ «СК «Чернігів» не було обізнано про порушення провадження у справі про банкрутство, про визнання його банкрутом, оскільки органи управління товариством не знаходились за адресою: м. Чернігів, вул. Блакитного, 14, про що зазначено у постанові Господарського суду Чернігівської області від 27.07.2006 у справі № 5/239б.

Ліквідатором під час проведення ліквідаційної процедури ТОВ «СК «Чернігів» своєчасно не встановлено наявність нерухомого майна, що призвело до незаконного звернення до міської ради з приводу припинення права постійного користування земельною ділянкою.

В подальшому, ухвалою суду від 29.11.2011 року припинено провадження у справі № 4/99б/26/10 про банкрутство ТОВ «СК «Чернігів», товариство визнано таким, що не має боргів, і може продовжувати свою підприємницьку діяльність. Тобто, фактично ТОВ «СК «Чернігів» не припинилося і продовжило свою діяльність як юридична особа.

Крім того, відповідачем-1 не доведено, а матеріалами справи не підтверджено, наявність доказів звернення ТОВ «СК «Чернігів» з заявою до Чернігівської міської ради про припинення права користування земельною ділянкою площею 0,7973 га по вул. Блавкитного,14 у м. Чернігові. Відсутні докази і надання згоди ТОВ «СК «Чернігів» на вилучення з його постійного користування земельної ділянки площею 0,7973 га.

Право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним.

Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 Земельного кодексу України, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку, що пунктом 460 рішення від 12.04.2005 року (16 сесія 4 скликання) Чернігівська міська рада вилучила у ТОВ «СК «Чернігів» земельну ділянку 0,3284 га по вул. Блакитного, 14 без законних підстав. Вилучення земельної ділянки із постійного користування у зв`язку з уточненням матеріалів інвентаризації - не є законною підставою у розумінні ст.141 Земельного кодексу, яка містить вичерпний перелік.

Крім того, при зверненні з листом від 17.12.2007 ліквідатор лише повідомив Чернігівську міську раду про визнання банкрутом ТОВ «СК «Чернігів» постановою суду від 04.04.2006, та про необхідність проведення заходів щодо припинення права користування земельною ділянкою, а не про необхідність вилучення земельної ділянки. Однак, Чернігівська міська рада передчасно прийняла рішення 04.02.2008 року (24 сесія 5 скликання), яким вилучила із постійного користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів» земельну ділянку площею 0,7973 га по вул. Блакитного, 14, не врахувавши, що юридична особа не припинилася.

За статтею 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Юридична особа ліквідується за рішенням суду про ліквідацію (ст.110 Цивільного кодексу України) та внесенням відповідного запису у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій та громадських формувань - проведенням державної реєстрації припинення юридичної особи (ст.111 Цивільного кодексу України).

Оскаржуване рішення Чернігівської міської ради про вилучення у ТОВ «СК «Чернігів» земельної ділянки 0,7973 га по вул. Блакинтого,14 прийнято 04.02.2008, тоді як процедура банкрутства позивача завершена 29.11.2011 і, відповідно, відновлена правоздатність товариства.

Зважаючи, що рішенням від 04.02.2008 Чернігівська міська рада незаконно вилучила із постійного користування у ТОВ «СК «Чернігів» земельну ділянку 0,7973 га по вул. Блакинтого,14, були відсутні законні підстави для передачі її в постійне користування іншій особі - Чернігівському державному педагогічному університету імені Т. Г. Шевченка рішенням від 27.11.2009, а відповідно, і видачі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою.

Враховуючи викладене суд доходить висновку, що п.223 рішення Чернігівської міської ради від 04.02.2008 року (24 сесія 5 скликання) про вилучення із постійного користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів» земельної ділянки площею 0,7973 га по вул. Блакитного, 14; п. 460 рішення Чернігівської міської ради від 12.04.2005 року (16 сесія 4 скликання) про вилучення із постійного користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів» земельної ділянки площею 0,3284 га по вул. Блакитного, 14 та п. 77 рішення Чернігівської міської ради від 27.11.2009 року (44 сесія 5 скликання) про затвердження проекту відведення та надання в постійне користування Чернігівському державному педагогічному університету імені Т. Г. Шевченка земельної ділянки площею 0,7042 га по вул. Блакитного, 14 для облаштування спортивно-оздоровчого центру - прийняті всупереч вимогам законодавства та порушують права та охоронювані законом інтереси позивача у зв`язку з чим підлягають визнанню незаконними та скасуванню.

Оскільки судом встановлено незаконність передачі Чернігівському державному педагогічному університету імені Т. Г. Шевченка у постійне користування земельної ділянки площею 0,7042 га по вул. Блакитного, 14 за рішенням Чернігівської міської ради від 27.11.2009, виданий на підставі зазначеного рішення Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 376204 від 27.09.2010 року, підлягає визнанню недійсним.

За таких обставин, заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Стосовно позовної давності слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого, ст. 74 Господарського процесуального кодексу України про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №910/31767/15).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 06.08.2020 (відбиток штемпеля поштового зв`язку на конверті), тоді як зазначає відповідач у клопотанні про застосування строку позовної давності, позивач міг і зобов`язаний був дізнатися про зміст винесеного Чернігівською міською радою рішення 04.02.2008, що випливає з його обов`язку знати про стан своїх майнових прав.

Проте, суд погоджується із твердженням позивача, що він дізнався про оскаржуване рішення після звернення до Чернігівської міської ради із листом та одержанням відповіді у травні 2020 року, наявними у справі доказами підтверджується зазначене. Відповідачем-1 не спростовано належними і допустимими доказами, що позивачеві було відомо про прийняті Чернігівською міською радою рішення у 12.04.2005, 04.02.2008 та 27.11.2009 році. Крім того, суд враховує, що провадження у справі про банкрутство позивача ТОВ «СК «Чернігів», відбувалося за ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції до 18.01.2013) «Особливості банкрутства відсутнього боржника». Крім зазначеного, земельна ділянка за рішенням 17.06.1996 року надана позивачу у постійне користування, тобто, без заздалегідь установленого строку. При цьому, державний акт на право постійного користування землею, виданий ТОВ «СК «Чернігів» 26.06.1996 № 00722-199 не скасовано.

Тобто, за зазначених обставин вольова складова правила «особа могла довідатись про порушення свого права» не передбачає обов`язку регулярної перевірки позивачем питання, чи не вилучена у нього земельна ділянка.

Враховуючи зазначене, строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права позивачем не пропущено.

У позові ТОВ «СК «Чернігів» зазначило про орієнтовний розмір судових витрат, який складає 24102 грн: 22000 грн витрати на професійну правову допомогу та 2102 грн судовий збір.

В обґрунтування заявленого розміру витрат на правову допомогу, позивачем подано: договір про надання правової (правничої) допомоги та послуг адвоката від 19.06.2020, укладеного між ТОВ «СК «Чернігів» та адвокатом Кутуковим Сергієм Олександровичем, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії № 527 від 04.03.2011, ордер серії СВ №1005318 від 05.08.2020, та копії квитанцій про прийняту плату за надані послуги від 19.06.2020 на суму 6000 грн, від 26.08.2020 на суму 8000 грн та від 02.11.2020 на суму 8000 грн.

Згідно із статтею 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи.

Відповідно до ч.2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, а тому 22000 грн витрат на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з Чернігівської міської ради на користь ТОВ «СК «Чернігів».

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Решта доводів сторін, в тому числі викладених у відзиві на позов, заявах, поданих до матеріалів справи документах ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, сплачений за подання позовної заяви 8408 грн судовий збір та 22000 грн витрат на правничу допомогу адвоката підлягають стягненню з Чернігівської міської ради.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати незаконним та скасувати п.223 рішення Чернігівської міської ради від 04.02.2008 року (24 сесія 5 скликання) про вилучення із постійного користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів» земельної ділянки площею 0,7973 га по вул. Блакитного, 14.

3. Визнати незаконним та скасувати п. 460 рішення Чернігівської міської ради від 12.04.2005 року (16 сесія 4 скликання) про вилучення із постійного користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів» земельної ділянки площею 0,3284 га по вул. Блакитного, 14;

4. Визнати незаконним та скасувати п. 77 рішення Чернігівської міської ради від 27.11.2009 року (44 сесія 5 скликання) про затвердження проекту відведення та надання в постійне користування Чернігівському державному педагогічному університету імені Т. Г. Шевченка земельної ділянки площею 0,7042 га по вул. Блакитного, 14 для облаштування спортивно-оздоровчого центру;

5. Визнати недійсним Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 376204 від 27.09.2010 року.

6. Стягнути з Чернігівської міської ради (вул. Магістратська, буд. 7, м. Чернігів, 14000, код 34339125) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Чернігів» (проспект Миру, буд. 21, кв. 45, м. Чернігів, 14000, код 14240618) 8408 грн судового збору та 22000 грн витрат на правничу допомогу адвоката.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 20.01.2022 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/

Суддя М.В. Фесюра