ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" січня 2022 р. Справа № 924/998/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є. за участю секретаря судового засідання Адамчук І. розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька область

до Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державного концерну "Укроборонпром" м. Київ

про стягнення неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном за час прострочення його повернення у розмірі 121935,48грн.

Представники сторін:

позивача: Гнідко С.І. адвокат за ордером серія ВХ№1020443 від 28.11.2021р.

відповідача: Кривовяза Н.О. адвокат за ордером серія ВХ№1022312 від 10.01.22р.

третьої особи: Шевченко Б.В. за довіреністю №Д-664/2021 від 17.05.2021р. (у режимі відеоконференції)

Рішення ухвалюється після оголошеної у судовому засіданні 14.12.2021р. перерви.

У судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою від 07.10.2021р. відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 25.10.2021р. Ухвалою від 12.10.2021р. позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою від 28.10.2021р. підготовче засідання призначено на 08.11.2021р. Ухвалою від 08.11.2021р. підготовче засідання відкладено на 29.11.2021р. Ухвалою від 29.11.2021р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 14.12.2021р. У судовому засіданні 14.12.2021р. оголошено перерву до 10.01.2022р.

Виклад позицій учасників справи, заяви, клопотання.

Позивач звернувся із позовом до суду про стягнення із відповідача 121935,48грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном (оброблювальними центрами HR-5B інвентарні номери: 19324, 19325, 19326 - 3 шт.) за час прострочення його повернення за період з вересня 2020р. по 12.10.2020р. на підставі договору оренди №01-719/1 від 01.11.2010р. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 29 травня 2018 року справі № 924/195/16 зобов`язано відповідача повернути позивачу за письмовим актом передачі орендоване відповідачем за договором оренди №01-719/1 01.11.2010р. майно, а саме: оброблювальний центр НR-5В інвентарний номер 19324,оброблювальний центр НR-5В інвентарний номер 19325, оброблювальний центр НR-5В інвентарний номер 19326. Стягнуто з відповідача на користь 90 000грн. заборгованості з орендної плати, 21026,15 грн. інфляційних втрат, 4560,41 грн. 3% річних, 1855161,00 грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном за час прострочення його повернення, 36694,49грн. витрат по оплаті судового збору. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.09.2018р. та Постановою Верховного Суду від 14.11.2018р. рішення суду першої інстанції у справі №924/195/16 залишено без змін.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.07.2019р. у справі №924/80/19 первісний позов ПВКП "Механік" до ДП "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" про стягнення 15385,06 грн. інфляційних втрат, 4083,29 грн. - 3% річних, 1831935 грн. неустойки задоволено частково. Стягнуто 14865,92 грн. інфляційних втрат, 4083,29 грн. - 3% річних, 915967,5 грн. неустойки,, 27763,26 грн. відшкодування витрат зі сплати судового збору. У решті первісного позову відмовити. У зустрічному позові ДП "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" до ПВКП "Механік" про зобов`язання припинити нарахування неустойки відмовлено.

Постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 18.09.2019р. рішення суду області у справі №924/80/19 від 18.07.2019р. в частині відмови у первісному позові щодо стягнення з відповідача 915 967,50грн. неустойки скасовано, прийнято в цій частині нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з відповідача 1899256,74грн. неустойки за пероід з 20.07.2017р. по березень 2019 року включно.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 13.01.2020р., залишеним без змін постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 07.05.2020р. у справі №924/817/20 з ДП "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" стягнуто на користь позивача 720 000грн. неустойки за наступний час прострочення його повернення позивачу, а саме за період з квітня по листопад 2019 року включно. Наступним рішенням господарського суду Хмельницької області від 26.10.2020р., залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського від 15.02.2021р. у справі № 924/817/20, з відповідача стягнуто на користь позивача 810000 грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном за наступний час прострочення його повернення Позивачу, а саме з грудня 2019 року по серпень 2020 року включно.

12.10.2020 року у справі № 924/195/16 судом області в частині зобов`язання відповідача повернути позивачу спірне орендоване майно затверджено мирову угоду. В порядку мирного врегулювання спору сторони дійшли згоди про передачу Стягувачем Боржнику у власність належного Стягувачу майна, а саме: оброблювальний центр НR-5В інвентарний номер 19324,оброблювальний центр НR-5В інвентарний номер 19325, оброблювальний центр НR-5В інвентарний номер 19326. за умови повної попередньої сплати боржником на користь Стягувача узгодженої сторонами загальної вартості майна, яка становить 2250000грн.

Позивач вважає, що оскільки мирова угода набула чинності з дня її затвердження господарським судом 12.10.2020р., відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку за не повернення майна в порядку ч.2 ст.785 ЦК України за період з вересня 2020 року по 12 жовтня 2020 року.

Відповідач у відзиві на позов поти позовних вимог заперечує та зазначає, що можливість притягнення до відповідальності за ч.2 ст.785 ЦК України ставиться в залежність від вини боржника. Тобто вину можна визначити як невжиття особою всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Звертає увагу суду, що саме в період вересень - жовтень 2020 року, за який позивач просить стягнути неустойку, сторони проводили перемовини щодо укладення мирової угоди. Відповідач зазначає, що позивачем надано розрахунок у якому вказано період з вересня 2020 року по 11 жовтня 2020 року, як період прострочення повернення орендованого майна. Проте, в мировій угоді затвердженій ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 924/195/16 в п.2 сторони дійшли згоди, що станом на дату укладення і протягом усього строку виконання даної мирової угоди належне Стягувачу майно, яке є предметом даної мирової угоди, фактично перебуває у користуванні Боржника і знаходиться на території виробничого цеху Боржника за адресою: м. Кам`янець-Подільський, вул. Годованця, 28. Ризик випадкового пошкодження або знищення майна протягом усього періоду виконання даної мирової угоди несе Боржник. Тобто, як вважає відповідач є правова підстава користування ним майном, та відсутні будь які правові підстави для стягнення неустойки в подвійному розмірі орендної плати. З огляду на викладене у позові просить відмовити.

Третя особа у письмовій позиції та представник у судовому засіданні проти позовних вимог заперечують та вказують, що 24.09.2020 ПВ-КП "Механік" та ДП "НТК "ЗТМ" уклали мирову угоду № 06/01-119 на стадії виконання судового рішення в справі № 924/195Т6 Мирова угода № 06/01-119. Мирова угода № 06/01-119 (преамбула та п. 2) містить наступні положення: "... уклали цю мирову угоду на стадії виконання судового рішення та домовились про закінчення виконавчого провадження № 57360499 на таких умовах: "В порядку мирного врегулювання спору сторони дійшли згоди про передачу Стягувачем Боржнику у власність належного Стягувану майна. Станом на дату укладення і протягом усього строку виконання даної мирової угоди належне Стягувачу майно, яке є предметом даної мирової угоди, фактично перебуває у користуванні Боржника і знаходиться на території виробничого цеху Боржника...».

Таким чином, як вважає третя особа 24.09.2020 (дата підписання сторонами Мирової угоди (№ 06/01-119) ПВ-КП "Механік" виявив і юридично зафіксував (шляхом підписання Мирової угоди №06/01-119) свою волю щодо подальшої юридичної долі майна, а саме: сплатити вартість майна, а не повернути його фізично.

На думку третьої особи дії позивача, який 24.09.2020р. уклав мирову угоду про перехід права власності на майно до ДП "НТК "ЗТМ", однак згодом вчинив позов про стягнення неустойки за неповернення позивачу цього ж майна, суперечить його попередній поведінці є недобросовісним. У позові просить відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

Між Приватним виробничо-комерційним підприємством "Механік" (далі - орендодавець) та Державним підприємством "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" (далі - орендар) було укладено договір оренди № 01-719/1 від 01.11.2010року (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне користування майно, що визначене у цьому договорі, а орендар зобов`язується прийняти майно у строкове платне користування, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Договором визначено об`єкт оренди: оброблювальні центри HR-5В інвентарні номери - 19324, 19325, 19326 - 3 од.; вартість майна: 474000,00 грн. та його стан на момент передачі в оренду - придатні до користування (п. 1.2. договору).

Строк оренди сторонами за договором - 2 роки з моменту підписання даного договору (п. 3.1. договору).

У п. 4.1. договору передбачено, що орендар зобов`язується своєчасно сплачувати орендну плату щомісячно в розмірі 6000,00 грн. за кожний оброблювальний центр.

Орендна плата сплачується у безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця не пізніше 25 числа наступного місяця (п. 4.2. договору).

Розмір орендної плати може переглядатися сторонами один раз протягом року. Орендар має право вносити орендну плату наперед за будь-який термін у розмірі, що визначається на момент оплати (п. п. 4.3., 4.4. договору).

Пунктом 5.1. договору передбачено, що майно повинне бути передане орендодавцем та прийняте орендарем протягом трьох робочих днів з моменту набрання чинності цим договором. Майно вважається переданим в оренду з моменту підписання акта передавання-приймання.

Згідно із п. п. 6.1.2 - 6.1.5 договору орендар зобов`язаний використовувати майно за його цільовим призначенням відповідно до п. 2.1. даного договору, своєчасно здійснювати орендні платежі, дотримуватися належного режиму експлуатації та зберігання майна у відповідності до технічної документації, здійснювати за власний рахунок профілактичне обслуговування та поточний ремонт майна, за власний рахунок усувати несправності та поломки майна, здійснювати його монтаж та демонтаж.

Після закінчення строку оренди орендар зобов`язаний протягом п`яти робочих днів повернути майно орендодавцю за актом передачі (п. 7.1. договору).

Майно повинно бути передано орендарю у справному стані з урахуванням нормального зносу (п. 7.2. договору).

У випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору, сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним законодавством (п. 8.1. договору).

Порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору (п. 8.2. договору).

Відповідно до п. 9.1. договору, договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 9.2. договору).

Якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним законодавством, зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору. Зміни у цей договір набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому договорі або у чинному в Україні законодавстві (п. п. 9.3., 9.4. договору).

Відповідно до п. 10.3. договору після підписання цього договору всі попередні переговори за ним, листування, попередні договори, протоколи про наміри та будь-які інші усні або письмові домовленості сторін з питань, що так чи інакше стосуються цього договору, втрачають юридичну силу, але можуть братися до уваги при тлумаченні умов цього договору.

Договір підписано сторонами та скріплено їхніми печатками.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 29 травня 2018 року у справі № 924/195/16, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11 вересня 2018 року та постановою Верховного Суду від 14 листопада 2018 року, позов задоволено в повному обсязі, вирішено: зобов`язати державне підприємство "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" повернути приватному виробничо-комерційному підприємству "Механік" за письмовим актом передачі орендоване відповідачем за договором оренди №01-719/1 від 01.11.2010р. майно, а саме: оброблювальний центр HR-5B інвентарний номер - 19324, оброблювальний центр HR-5B інвентарний номер - 19325, оброблювальний центр HR-5B інвентарний номер - 19326; стягнути з державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на користь приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" 90000грн. заборгованості з орендної плати, 21026,15 грн. інфляційних втрат, 4560,41 грн. 3% річних, 1855161,00 грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном за час прострочення його повернення (за період з 26 жовтня 2015 року по 19 липня 2017 року), 36694,49грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішенням суду області від 18.07.2019р. у справі №924/80/19 первісний позов приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" до державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" про стягнення 15385,06 грн. інфляційних втрат, 4083,29 грн. - 3% річних, 1831935 грн. неустойки задоволено частково. Стягнуто з ДП "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на користь приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" 14865,92 грн. інфляційних втрат, 4083,29 грн. - 3% річних, 915967,5 грн. неустойки, 27763,26 грн. відшкодування витрат зі сплати судового збору. У решті первісного позову відмовлено. У зустрічному позові державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" до приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" про зобов`язання припинити нарахування неустойки відмовлено.

Постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 18.09.2019р. рішення від 18.07.2019р. у справі №924/80/19 в частині відмови у первісному позові щодо стягнення з ДП "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" 915967,50грн. неустойки скасовано, прийнято в цій частині нове рішення про задоволення позову. Всього апеляційний суд стягнув 1 831935грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном за час прострочення його повернення (за період з 20.07.2017р. по 31.03.2019р.). В решті рішення місцевого суду залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.10.2019р. постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 18.09.2019р. залишено без змін.

Рішенням суду області від 13.01.2020р., залишеного без змін постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 07.05.2020р. у справі №924/1046/19, стягнуто з державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на користь приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" 720000,00 грн. неустойки (за період квітень - листопад 2019 року), 10800,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішенням суду області від 26.10.2020р., залишеного без змін постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 15.02.2021р. у справі № 924/817/20 стягнуто з державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на користь приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" 810000грн. неустойки (за період грудень 2019 року - серпень 2020 року включно).

Ухвалою суду області від 12.10.2020р. затверджено мирову угоду між приватним виробничо-комерційним підприємством "Механік" та державним підприємством "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" № 06/01-119 на стадії виконання судового рішення від 24.09.2020р.

Враховуючи викладене, позивач звернувся із даним позовом до суду про стягнення із відповідача 121935,48грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном за час прострочення його повернення за період з вересня 2020 року по 12 жовтня 2020 року.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовується відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог частини 1 статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

У відповідності до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як вбачається з матеріалів справи 01.11.2010р. між сторонами було укладено договір оренди №01-719/1, відповідно до пункту 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне користування майно, що визначене у цьому договорі (майно), а орендар зобов`язується прийняти майно у строкове платне користування, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Пунктом 1.2. договору визначено об`єкт оренди: оброблювальні центри HR-5В інвентарні номери - 19324, 19325, 19326 - 3 одиниці; вартість майна: 474000,00 грн. та його стан на момент передачі в оренду - придатні до користування.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (статті 610, 612 Цивільного кодексу України).

Позивач на виконання умов договору оренди № 01-719/1 від 01.11.2010р. передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування оброблювальні центри HR-5В інвентарні номери 19324, 19325, 19326 у кількості 3 одиниці загальною вартістю 474000,00 грн., що підтверджується підписаним між сторонами актом прийому-передачі майна від 01.11.2010 року.

Статтею 785 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з врахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Сторонами у пункті 7.1 договору оренди визначено, що після закінчення терміну оренди орендар зобов`язаний протягом 5-ти робочих днів повернути майно орендодавцю за актом передачі.

Згідно п. 7.2. договору майно повинно бути передано орендарю у справному стані з урахуванням нормального зносу.

Як вбачається з матеріалів справи, договір оренди № 01-719/1 від 01.11.2010 року (в редакції додаткової угоди № 2 від 01.11.2014р.), припинив свою дію 01.11.2015р. у зв`язку із закінченням строку оренди.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 29 травня 2018 року у справі № 924/195/16, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11 вересня 2018 року та постановою Верховного Суду від 14 листопада 2018 року зобов`язано ДП "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" повернути приватному виробничо-комерційному підприємству "Механік" за письмовим актом передачі орендоване відповідачем за договором оренди №01-719/1 від 01.11.2010р. майно, а саме: оброблювальний центр HR-5B інвентарний номер - 19324, оброблювальний центр HR-5B інвентарний номер - 19325, оброблювальний центр HR-5B інвентарний номер - 19326; стягнуто з державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на користь приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" 90 000грн. заборгованості з орендної плати, 21026,15 грн. інфляційних втрат, 4560,41 грн. 3% річних, 1855161,00 грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном за час прострочення його повернення (за період з 26 жовтня 2015 року по 19 липня 2017 року), 36694,49грн. витрат по оплаті судового збору.

Як встановлено судом, стягнення приватним виробничо-комерційним підприємством "Механік" з державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" неустойки у розмірі подвійної орендної плати за протиправне користування орендованим майном у порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України за окремими періодами уже було предметом розгляду у справах №924/195/16, № 924/80/19, №924/1046/19, №924/817/20.

Так, у справі № 924/195/16 ПВКП "Механік" нараховано ДП "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" 1855161,00 грн. неустойки за період з 01.11.2015 року по 19.07.2017 року. Зазначену суму за рішенням суду по вищевказаній справі стягнуто з відповідача, при цьому рішення від 29.05.2018р. залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.09.2018р. та постановою Верховного Суду від 14.11.2018р.

Окрім того, у справі № 924/80/19 ПВКП "Механік" нараховано ДП "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" 1831935 грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном за час прострочення його повернення за період з 20.07.2017р. по 31.03.2019р. Рішенням господарського суду Хмельницької області від 18.07.2019р. позов приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" до державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" в частині стягнення 1831935 грн. неустойки задоволено частково. Стягнуто з державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на користь приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" 915967,50 грн. неустойки. Однак, постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.09.2019р. у справі № 924/80/19 (залишена без змін постановою Верховного Суду від 30.10.2019р.) рішення господарського суду Хмельницької області від 18.07.2019р. у справі № 924/80/19 в частині відмови в первісному позові щодо стягнення з Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" 915967,50 грн. неустойки, скасовано, прийнято в цій частині нове рішення про задоволення позову. Позов приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" до державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" в частині стягнення 1831935,00 грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном за час прострочення його повернення, задоволено. Стягнуто з державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на користь приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" 1831935,00 грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном за час прострочення його повернення.

Рішенням суду області від 13.01.2020р., залишеного без змін постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 07.05.2020р. у справі №924/1046/19, стягнуто з державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на користь приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" 720000,00 грн. неустойки (за період квітень - листопад 2019 року), 10800,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішенням суду області від 26.10.2020р., залишеного без змін постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 15.02.2021р. у справі № 924/817/20 стягнуто з державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на користь приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" 810 000грн. неустойки (за період грудень 2019 року - серпень 2020 року включно).

Водночас, Верховним Судом у постанові від 30.10.2019р. по справі № 924/80/19 висловлено правову думку, що законодавство у сфері орендних правовідносин пов`язує припинення обов`язків орендаря з фактом поверненням об`єкту договору оренди, тобто з моментом підписання акта приймання-передачі. У разі невиконання обов`язку, передбаченого частиною першою статті 785 ЦК України, цивільним законодавством визначена можливість стягнення неустойки за весь час прострочення виконання зобов`язання щодо повернення об`єкта оренди. Таким чином, право на стягнення неустойки, встановленої частиною другою статті 785 ЦК України, пов`язується з простроченням орендарем виконання зобов`язання з повернення орендованого майна за актом приймання-передачі.

Судом береться до уваги, що відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.06.2019 у справі № 914/908/18.

Позивачем визначено період нарахування неустойки з вересня 2020 року по 12 жовтня 2020 року.

Судом береться до уваги, що 24.09.2020р. між сторонами укладено мирову угоду № 06/01-119 на стадії виконання судового рішення у якій останні дійшли згоди про передачу ПВКП "Механік" Боржнику у власність належного Стягувачу майна, а саме: оброблювальний центр HR-5B, інвентарний номер 19324, оброблювальний центр HR-5B, інвентарний номер І9325, оброблювальний центр HR-5B, інвентарний номер 19326 (надалі по тексту - майно/оброблювальні центри) за умови повної попередньої сплати Боржником на користь Стягувача узгодженої сторонами загальної вартості майна, яка становить 2 250 000 грн. (два мільйони двісті п`ятдесят тисяч гривень) (в тому числі ПДВ 375000 грн.) із розрахунку, що вартість одного оброблювального центру становить 750 000 грн. (сімсот п`ятдесят тисяч гривень) (в тому числі ПДВ 125000 грн.).

Сторони також погодили, що станом на дату укладення і протягом усього строку виконання даної мирової угоди належне Стягувачу майно, яке є предметом даної мирової угоди, фактично перебуває у користуванні Боржника і знаходиться на території виробничого цеху Боржника за адресою: м Кам`янець-Подільський, вул. Годованця, 28. Ризик випадкового пошкодження або знищення майна протягом усього періоду виконання даної мирової угоди несе Боржник. Ухвалою від 12.10.2020р. дана мирова угода затверджена судом.

З огляду на викладене, судом констатується, що уклавши 24.09.2020р. мирову угоду позивач виявив та юридично зафіксував свою волю щодо подальшої юридичної долі майна, а саме сплатити вартість майна, а не повернути його фізично.

Відповідно суд вважає правомірно нарахованою неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном за час прострочення його повернення за період з 01.09.2020р. по 23.09.2020р. (до дати укладення сторонами мирової угоди) у розмірі 69 000грн. В іншій частині суд відмовляє.

Доводи позивача про необхідність при вирішення спору враховувати дату затвердження судом мирової угоди, а не дату її укладення, судом до уваги не приймаються оскільки співпадіння волі і волевиявлення (як одна з необхідних умов дійсності правочину) на настання певних правових наслідків відбувається саме у момент укладення правочину, а не його затвердження судом, що мало місце в даному випадку.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Також враховується, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати повкладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-79, 86, 129, 240-242, 247, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" (вул. Годованця, 28, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька область, ) на користь Приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" (проспект Грушевського, 2, корпус, 9, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька область ) - 69000грн. (шістдесят дев`ять тисяч гривень) неустойки, 1284,53грн. (одна тисяча двісті вісімдесят чотири гривні 53коп.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У позові в частині стягнення 52 935,48грн. неустойки відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 19.01.2022р.

Суддя М.Є. Муха

Всього 4 примірники: 1 - до справи, 2 - позивачу (проспект Грушевського, 2 корпус, 9, м. Кам`янець-Подільський, 32300) з повідомленням про вручення, 3 - відповідачу (), 4 - третій особі (kanc@ukroboronprom).