ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"12" січня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2407/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.,
секретар судового засідання Драганова А.І.
розглянувши заяву Державного підприємства "Білгород-Дністровський морський торговельний порт" про стягнення витрат на правову допомогу по справі:
про стягнення 2 041 775,20 грн
за участю представників сторін:
від позивача: Поліщук О.Г. ордер №138111 від 01.09.2021 (в режимі відеоконференції);
від відповідача: не з`явився;
В провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа №916/2407/21 за позовом Державного підприємства "Білгород-Дністровський морський торговельний порт" до Приватного підприємства "Стивідорна Компанія Сенат" про стягнення 2 041 775,20 грн.
До судових дебатів представник позивача звернувся до суду із заявою про необхідність підготувати розрахунок суми судових витрат, які були понесені позивачем в зв`язку із розглядом справи, та повідомив суд про те, що відповідні докази будуть подані в порядку ч.8 ст. 129 ГПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
Рішенням суду від 22.12.2021 позов Державного підприємства "Білгород-Дністровський морський торговельний порт" задоволено частково.

При цьому, враховуючи вищевказану заяви позивача, судом при прийнятті рішення не було вирішено питання розподілення витрат на правову допомогу. Водночас рішенням від 22.12.2021 р. суд призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 05 січня 2022 о 12:00 год.

04.01.2022 до суду від Державного підприємства "Білгород-Дністровський морський торговельний порт" надійшла заява про стягнення витрат на правову допомогу.

В судове засідання 05.01.2022 з`явився представник позивача.

З метою ознайомлення із поданою заявою, судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення розгляду заяви на 12.01.2022 о 13:45.

В судове засідання 12.01.2022 з`явився представник позивача, який просив суд задовольнити подану ним заяву.

Представник відповідача до суду не з`явився, про причини неявки суд не сповістив, позицію щодо заяви не висловив.

Проаналізувавши надані позивачем докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 ГПК України.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до ч.ч.1,3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

За приписами ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з поданої позивачем заяви, останній, заявляючи вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, зазначає, що такі витрати склали 12 000 грн.

Відповідно до положень ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 Послуги. Загальні положення цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

З огляду на предмет договору про надання правової допомоги, об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.07.2021 між Державним підприємством "Білгород-Дністровський морський торговельний порт" (замовник) та адвокатом Поліщук О.Г. (виконавець) укладено договір №19-ВД/21 надання послуг з юридичної консультації та правового інформування.

Відповідно до п.1.1 договору, з урахуванням додаткової угоди №1 від 26.07.2021, виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з юридичної консультації та правового інформування, в тому числі адвокатські (правові) послуги з питань: зняття арешту з майна замовника, накладеного органами виконавчої служби України в межах виконавчих документів, виданих судовими та іншими уповноваженими органами України; супроводження процедури стягнення дебіторської заборгованості замовника; підготовки правових висновків по питанням господарської діяльності замовника; підготовка листів, звернень, клопотань, заяв по судовим справам та при взаємодії замовника з підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності представництво інтересів замовника у судових справах, які розглядаються судами усіх юрисдикцій і в яких замовник виступає позивачем або відповідачем, або третьою особою, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначені послуги на умовах, в розмірі та у терміни, передбачені умовами договору.

Пунктом 1.4 сторони погодили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а саме з 10 червня 2021 року, на підставі ч.3 ст. 631 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до п. 3.2 договору вартість послуг становить 49 999 грн.

Згідно із п. 3.3 договору вартість послуг розраховується сторонами з розрахунку 500,00 грн./1 година роботи виконавця.

Замовник протягом 5-ти банківських днів з дати підписання договору сплачує виконавцю 50% вартості послуг, що становить 25 000 грн на підставі акту надання послуг, з огляду на умови п.1.4 договору (п. 3.4.1 договору).

Замовник здійснює розрахунок за надані послуги та сплачує 50 % вартості послуг, що становить 24 999 грн протягом 5-ти банківських днів з дати підписання сторонами акту надання послуг.

Пунктом 4.1 договору сторони погодили, що підтвердження наданих виконавцем замовнику послуг за договором здійснюється шляхом підписання акту надання послуг, в якому зазначається перелік наданих послуг, кількість витрачених годин на їх надання та вартість послуг. Акт направляється замовнику виконавцем засобами поштового/електронного зв`язку або вручається особисто.

23.09.2021 між Державним підприємством "Білгород-Дністровський морський торговельний порт" (замовник) та адвокатом Поліщук О.Г. (виконавець) укладено договір №26ВД/21 надання послуг з юридичного консультування та юридичного представництва.

Відповідно до п.1.1 договору, виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з юридичного консультування та юридичного представництва, в тому числі адвокатські (правові) послуги з питань: підготовка листів, звернень, клопотань, заяв по судовим справам та при взаємодії замовника з підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності.

Оплата за надання послуг здійснюється замовником у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 5- ти банківських днів з дати підписання сторонами акту надання послуг у розмірі вартості послуг, яка визначена сторонами в акті надання послуг, з урахуванням відпрацьованих годин виконавцем та ціни послуг згідно п.3.3. договору (п.3.4 договору).

На підтвердження факту надання правової допомоги Державним підприємством "Білгород-Дністровський морський торговельний порт" та адвокатом Поліщук О.Г. було підписано ряд актів надання послуг (т.2, а.с.66-68), згідно якого сторони підтверджують надання наступних послуг в рамках справи №916/2407/21:

- підготовка позовної заяви до ПП "СК Сенат" про стягнення заборгованості по орендній платі за договором оренди нерухомого майна 8 годин (4 000 грн);

- підготовка листа до Господарського суду у справі №916/2407/21 за позовом замовника до ПП "СК "Сенат" по усуненню недоліків та роз`яснення (розшифровки) розрахунків з орендної плати та штрафних санкцій 8 годин (4 000 грн);

- підготовка виступу та участь у судовому засіданні 18.10.2021 по справі №916/2407/21 за позовом замовника до ПП "СК "Сенат" про стягнення заборгованості у розмірі 2 млн. грн. 3 години (1 500 грн);

- підготовка пояснень до суду у справі № 916/2407/21 на виконання ухвали суду від 18.10.2021 2 години (1 000 грн);

- підготовка та участь у судовому засіданні 17.11.2021 у справі № 916/2407/21 3 години (1 500 грн).

На підтвердження оплати наданих послуг позивачем надано платіжні доручення (т.2, а.с.69-71).

Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність позивачем факту надання йому правничої допомоги та факту оплати послуг.

Водночас, судом не приймаються в якості неминучих витрати, пов`язані із складанням заяви про усунення недоліків позовної заяви, з огляду на те, що необхідність складання такої заяви викликана допущенням саме позивачем недоліків при складанні позовної заяви, у зв`язку з чим такі витрати не можуть бути покладені на відповідача

Суд також вважає завищеними заявлені позивачем витрати за участь у двох судових засіданнях (18.10.2021 та 17.11.2021) з огляду на те, що представник позивача приймав участь по даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, що зокрема, не потребувало додаткових витрат та додаткового часу на прибуття до суду. Суд також враховує, що позивачем в акті надання послуг завищено час тривалості засідань, оскільки згідно протоколів судових засідань загальний час обох відеоконференцій становить менше 30 хвилин. Також завищеними, з огляду на зміст та обсяг, є витрати на підготовку додаткових пояснень (т.2 а.с.12), оскільки судом було задано тільки питання щодо врахування індексації орендної плати за 2016 рік.

За таких обставин, приймаючи до уваги загальні принципи справедливості та верховенства права, суд, виходячи з критеріїв реальності та розумності судових витрат, вважає обґрунтованими витрати позивача у розмірі 5 500 грн.

Водночас, з огляду на часткове задоволення позову, з урахуванням п.3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, суд вважає за необхідне покласти на Приватне підприємство "Стивідорна Компанія Сенат" витрати на правову допомогу у розмірі 5 111, 07 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 232, 236-238, 240-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Державного підприємства "Білгород-Дністровський морський торговельний порт" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Стивідорна Компанія Сенат" (67772, Одеська обл., місто Білгород-Дністровський, селище міського типу Затока, вул. Приморська, буд. 1 ) на користь Державного підприємства "Білгород-Дністровський морський торговельний порт" (67700, Одеська обл., місто Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 81 ) 5 111 /п`ять тисяч сто одинадцять/ грн, 07 коп витрат на правову допомогу.

3. У задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повний текст складено 17.01.2022.

Суддя Ю.М. Щавинська