ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" січня 2022 р. Cправа № 902/1091/20

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Пшегорської О.Я.,

представника позивача - Безпалюка О.Л.,

у відсутності представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостачсервіс" (пров. Данила Нечая,1, с. Зарванці, Вінницький район, Вінницька область, 23223)

про стягнення 7 728 630,48 грн,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостачсервіс" про стягнення 7 728 630,48 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором купівлі-продажу природного газу від 14.11.2018 в частині оплати за переданий природний газ, внаслідок чого позивачем заявлено до стягнення з відповідача 7 728 630,48 грн - основного боргу.

Ухвалою суду від 16.11.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1091/20 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.12.2020.

Під час підготовчого провадження у справі, строк якого протокольною ухвалою від 24.12.2020 продовжено на 30 днів вчинено ряд процесуальних дій:

- на підставі заяви представника позивача (вх. №01-34/606/21 від 22.01.2021) до матеріалів справи долучено засвідчені копії банківських виписок за період з 31.01.2019 по 23.07.2020 включно, на підтвердження стану розрахунків між позивачем та відповідачем за спірним Договором, враховуючи необхідність дослідження таких доказів з метою повного, всебічного та об`єктивного встановлення обґрунтованості заявленої до стягнення заборгованості;

- ухвалою від 21.01.2021 за заявою відповідача провадження у справі №902/1091/20 зупинено до вирішення справи №910/19649/20, предметом розгляду якої є визнання недійсним додаткової угоди від 27.02.2020 до Договору купівлі-продажу природного газу №18-572-Н від 14.11.2018, якою змінено вартість придбаного газу. При цьому відповідно до постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 ухвалу Господарського суду Вінницької області від 21.01.2021 у справі №902/1091/20 скасовано. Справу скеровано для продовження розгляду до Господарського суду Вінницької області;

- ухвалою від 14.07.2021, залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.09.2021 у даній справі, відмовлено ТОВ "Газпостачсервіс" у поновленні строку для подачі відзиву, відзив ТОВ "Газпостачсервіс" від 12.07.2021 вх. №01-34/6265/21 залишено без розгляду.

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію судового процесу та призначено справу до розгляду по суті на 18.01.2022.

Окремо слід зазначити, що за клопотанням представника позивача останньому забезпечено участь у судових засіданнях у даній справі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

На визначену дату та час у судове засідання з`явився представник позивача (в режимі відеоконференції), відповідач явки уповноваженого представника не забезпечив. Останній про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином ухвалою суду від 14.12.2021, вручення якої ТОВ "Газпостачсервіс" підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим поштовим повідомленням.

Дослідивши заяву відповідача (вх. №01-34/456/22 від 17.01.2022) про відкладення розгляду справи у зв`язку з можливістю укладення мирової угоди, обґрунтованість якої представник позивача заперечив, суд дійшов висновку про її відхилення, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі з підстав та обставин, викладених у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

14.11.2018 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газпостачсервіс" (Покупець, відповідач) укладено Договір №18-572-Н купівлі-продажу природного газу (Договір), відповідно до п. 1.1. якого Продавець зобов`язується передати Покупцеві у 2018 році природний газ, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору (а.с. 10-14, том 1).

Природний газ, що передається за цим Договором, використовується Покупцем виключно для постачання побутовим споживачам (п. 1.2. Договору).

Згідно із п. 2.1. Договору Продавець передає Покупцеві з 01.11.2018 по 30.11.2018 (включно) природний газ обсягом до 450 тис.куб. метрів.

За змістом п. 3.2. Договору приймання-передача природного газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці купівлі-продажу, оформляється актом приймання-передачі.

Розділом 5 Договору сторонами погоджено ціну природного газу.

Відповідно до п. 6.1. Договору оплата за природний газ здійснюється Покупцем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

У разі ненадання Покупцем Продавцеві до 25 числа (включно) актів звіряння розрахунків за відповідний місяць, остаточний розрахунок за весь фактично переданий у відповідному місяці купівлі-продажу природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі природного газу.

Згідно з пунктом 9.3. Договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.11.2018, і діє в частині продажу природного газу до 30.11.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1. Договору).

Додатковими угодами до Договору: №1 від 03.12.2018, № 2 від 01.01.2019, №3 від 23.01.2019, №4 від 27.02.2019, №5 від 20.03.2019, №6 від 29.03.2019, №7 від 26.04.2019, №8 від 17.05.2019, №9 від 24.06.2019, №10 від 27.06.2019, №11 від 23.07.2019, №12 від 31.07.2019, №13 від 20.08.2019, №14 від 30.09.2019, №15 від 21.10.2019, №16 від 29.11.2019, №17 від 28.12.2019, №18 від 30.01.2020, №19 від 27.02.2020, №20 від 23.03.2020, № 21 від 23.04.2020, №22 від 30.04.2020, № 23 від 27.05.2020, №24 від 25.06.2020, №25 від 03.07.2020, №26 від 27.07.2020 сторонами внесено зміни до умов Договору, зокрема, щодо планового обсягу постачання природного газу, порядку та умов передачі природного газу, ціни, зміни організаційно-правової форми позивача з ПАТ на АТ, строку дії договору з визначенням відповідних обсягів по 31.07.2020 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (а.с. 15-43, том 1).

На виконання умов Договору позивачем в період з листопада 2018 року по липень 2020 року передано відповідачу природний газ на загальну суму 29 574 901,11 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу (а.с. 44-64, том 1).

Разом з тим оплату за переданий газ відповідач здійснював з порушенням умов Договору в частині повної та своєчасної оплати.

За наявними у матеріалах справи банківськими виписками по рахунку позивача, довідками бухгалтерського обліку "Операции по Предприятию "Газпостачсервіс ТОВ" с 01-11-2018 по 31-12-2019" та "Сальдо, Предприятие "Газпостачсервіс ТОВ с 01-11-2018 по 31-12-2019", а також здійсненим позивачем розрахунком, основний борг ТОВ "Газпостачсервіс" за Договором станом на 11.09.2020 склав 7 728 630,48 грн, що слугувало підставою для звернення АТ "НАК "Нафтогаз України" до суду з даним позовом.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Проаналізувавши укладений між позивачем та відповідачем Договір купівлі-продажу природного газу від 14.11.2018, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою вказаний договір є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч. 2 ст. 714 ЦК України).

За змістом ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п. 6.1. Договору сторони погодили, що оплата за природний газ здійснюється Покупцем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Як підтверджується матеріалами справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "Газпостачсервіс" в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором не було здійснено оплати вартості отриманого природнього газу на загальну суму 7 728 630,48 грн, позаяк за період з листопада 2018 року по липень 2020 року передано відповідачу природний газ на загальну суму 29 574 901,11 грн, за який фактично сплачено 21 846 270,63 грн. При цьому оплата за природній газ здійснювалася з поточного рахунка із спеціальним режимом використання Покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Продавця згідно з нормативами розподілу коштів, розрахованих в т.ч. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 667 від 23.08.2017, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 р. № 296 "Деякі питання розрахунків за спожитий природний газ", що відповідає умовам п. 6.2. Договору.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем витікає з умов укладеного між сторонами Договору, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду власного контрозрахунку заборгованості чи доказів погашення заборгованості.

Суд враховує, що відповідач оспорював дійсність додаткової угоди від 27.02.2020 до Договору купівлі-продажу природного газу №18-572-Н від 14.11.2018, якою змінено вартість придбаного газу з підстав вчинення її особою, яка не мала на це достатніх повноважень, що слугувало підставою для зупинення провадження у даній справі до вирішення справи №910/19649/20. При цьому відповідно до постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 таку ухвалу Господарського суду Вінницької області від 21.01.2021 про зупинення провадження у справі №902/1091/20 скасовано.

Разом з тим рішенням Господарського суду м. Києва від 18.05.2021 у справі №910/19649/20 встановлено, що оспорювана додаткова угода №19 підписана начальником відділу з питань обліку та реалізації природного газу Березюком В.Ф. на підставі довіреності №1 від 04.01.2020, яка відповідає вимогам встановленим чинним законодавством України.

Окрім оспорюваної угоди №19 Березюком В.Ф. на підставі довіреності №1 від 04.01.2020 були також підписані додаткові угоди №18 від 30.01.2020, №20 від 23.03.2020, №21 від 23.04.2020, №22 від 30.04.2020, №23 від 27.05.2020, №24 від 25.06.2020, №25 від 03.07.2020, №26 від 27.07.2020, акти приймання - передачі природного газу від 31.03.2020 за березень 2020 року, від 30.04.2020 за квітень 2020 року, від 31.05.2020 за травень 2020 року, від 20.06.2020 за червень 2020 року, від 31.07.2020 за липень 2020 року.

Як і оспорювана угода, так і довіреність та усі подальші угоди та акти скріплені печаткою позивача за відсутності доказів її неправомірного використання.

Так, Господарський суд м. Києва дійшов висновку, що оспорюваний правочин підписано уповноваженою на це особою, а також в подальшому схвалено ТОВ "Газпостачсервіс", що вказує на те, що товариство схвалило оспорювану додаткову угоду визнало факт її укладення та прийняло природний газ за нею, тому у задоволенні позову у справі №910/19649/20 було відмовлено.

Рішення суду від 18.05.2021 у справі №910/19649/20 набрало законної сили 17.06.2021, про що у ЄДРСР міститься відповідна відмітка.

В силу приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи встановлення у справі №910/19649/20 обставин, які свідчать про правомірність вчинення додаткової угоди №19 від 27.02.2020 до Договору купівлі-продажу природного газу №18-572-Н від 14.11.2018, відсутні підстави вважати неправомірним збільшення вартості придбаного газу за Договором за відповідний період, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача в сумі 115 929,46 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостачсервіс" (пров. Данила Нечая,1, с. Зарванці, Вінницький район, Вінницька область, 23223, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001, ) 7 728 630,48 грн - основного боргу та 115 929,46 грн - витрат на сплату судового збору.

3. Згідно з приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на відповідні адреси електронної пошти: позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1; ІНФОРМАЦІЯ_2; відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Повне рішення складено 28 січня 2022 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001;

3 - відповідачу - пров. Данила Нечая,1, с. Зарванці, Вінницький район, Вінницька область, 23223.