УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

17 січня 2022 року м. Чернігівсправа №927/59/22

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Белова С.В. у порядку наказного провадження розглянуто заяву №34647/03 від 24.12.2021 та додані до неї документи, які подані заявником (стягувачем):

Приватним акціонерним товариством «КИЇВСТАР»,

; вул. Дегтярівська, 53, м. Київ, 03113

поштова адреса: вул. Городоцька, 226/Б, м. Львів, 79000

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТІК-МК»,

вул. Шевченка, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600;

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 3120,00 грн

Без виклику учасників справи

Приватне акціонерне товариство «КИЇВСТАР» звернулося до Господарського суду Чернігівської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТІК-МК» 3120,00 грн збитків.

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням боржником агентського договору №1170-15 від 09 жовтня 2015 року.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2, 4 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ ГПК України.

Згідно ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Виходячи з загальних засад наказного провадження та встановленого порядку розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник просить стягнути 3120,00 грн збитків завданих неналежним виконанням боржником обов`язків по агентському договору №1170-15 від 09 жовтня 2015 року.

Заявник у заяві зазначає, що згідно умов п. 1.3.6. додаткової угоди №2 від 07.02.2017 до агентського договору №1170-15 від 09 жовтня 2015 року, у разі втрати або пошкодження Агентом переданих йому Оператором Wi-Fi роутерів, Агент зобов`язаний відшкодувати Оператору завдані збитки у розмірі 480,00 грн (з ПДВ) за кожен втрачений або пошкоджений Wi-Fi роутер в межах послуги «Роутер» та 1200 гривень (з ПДВ) за кожен втрачений або пошкоджений Wi-Fi роутер в межах послуги «Роутер Про».

Заявник стверджує, що станом на 22 грудня 2021 року залишок неповернутих роутерів у боржника становить 4 шт Wi-Fi роутерів та 1 шт Wi-Fi роутерів Про, у зв`язку з чим розмір збитків складає 3120,00 грн.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Згідно п.8 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, одним із способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Аналогічні норми містяться також у статті 20 Господарського кодексу України, якою встановлено, що кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом відшкодування збитків.

Застосування цього способу захисту визначається положенням ст.22 ЦК і проводиться як у договірних зобов`язаннях (ст. 611 ЦК), так і в позадоговірних зобов`язаннях (гл.82 ЦК), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків.

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов`язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Так, суд зазначає, що хоча й вимога про стягнення збитків у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань має грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основними зобов`язаннями за Договором.

Враховуючи те, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, а збитки (упущена вигода) за своєю природою не є заборгованістю за договором із огляду на викладене вище, суд вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно частини 2 статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Керуючись статтями 12, 147, 148, 150, 152, 153, 154, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному акціонерному товариству «КИЇВСТАР» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТІК-МК» 3120,00 грн збитків.

Ухвала складена та підписана 17 січня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/