ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відкладення розгляду справи

18.01.2022 Справа № 917/1567/21

Суддя Господарського суду Полтавської області Сірош Д. М., розглянувши матеріали справи за позовом

Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю Кременчукгаз - постачання

про стягнення основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Кременчукгаз - постачання про стягнення 21686184,70 грн заборгованості щодо оплати наданих послуг в період січень - квітень 2019 року згідно з договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н032 від 01.07.2015, 4576746,76 грн пені, 2522824,75 грн - 3% річних та 3876253,84 грн інфляційних втрат.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 12062 від 02.11.2021) проти позову заперечує, посилаючись на те, постановою Кабінету Міністрів України № 256 фактично визначений інший порядок розрахунків за поставлений природний газ, ніж передбачений сторонами в договорі. Зазначає про відсутність підстав для нарахування та стягнення з відповідача сум пені, інфляційних та річних, які нараховані позивачем на суми, які сплачені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256.

Також, відповідач вказує, що у договорі визначений строк здійснення відповідачем остаточного розрахунку до 20 числа місяця, наступного за звітним, тому саме ця дата і є останнім днем строку оплати заборгованості. Проте позивач, наводячи розрахунки пені та трьох відсотків річних за послуги договірної потужності та послуги перевищення договірної потужності за травень - листопад 2019 року, безпідставно відносить 20-те число місяця наступного за звітним до дня періоду прострочення виконання зобов`язання.

Крім того, відповідач вважає, що до спірних правовідносин з транспортування магістральними трубопроводами підлягає застосуванню частина 5 статті 315 Господарського кодексу України. Так частиною 5 статті 315 Господарського кодексу України встановлено, що для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк. Відтак, шестимісячний строк позовної давності для звернення позивача до суду з вимогами про стягнення заборгованості за зобов`язаннями з оплати послуг транспортування природного газу магістральними трубопроводами за січень 2018 року на загальну суму 9 180 468,47 грн сплив 21.08.2018, строк позовної давності за аналогічними зобов`язаннями за лютий 2018 року на загальну суму 8141222,40 грн сплив 21.09.2018 за зобов`язаннями березня 2018 року на загальну суму 9219428,10 грн - 21.10.2018; за зобов`язаннями квітня 2018 року на загальну суму 5608672,56 грн - 21.11.2018 року; за зобов`язаннями травня 2018 року на загальну суму 1095 684,61 грн - 21.12.2018, за зобов`язаннями червня 2018 року на загальну суму 975445,97 грн - 21.01.2019, за зобов`язаннями липня 2018 року на загальну суму 873764,33 грн - 21.02.2019, за зобов`язаннями серпня 2018 року на загальну суму 822092,03 грн - 21.03.2019, за зобов`язаннями вересня 2018 року на загальну суму 1170128,52 грн - 21.04.2019, за зобов`язаннями жовтня 2018 року на загальну суму 3034 088,98 грн - 21.05.2019, за зобов`язаннями листопада 2018 року на загальну суму 6906444,47 грн - 21.06.2019, за зобов`язаннями грудня 2018 року на загальну суму 8025961,56 грн - 21.07.2019, за зобов`язанням січня 2019 року на загальну суму 9396166,80 грн - 21.08.2019, за зобов`язаннями лютого 2019 року на загальну суму 6996 507,53 грн - 21.09.2019, за зобов`язаннями березня 2019 року на загальну суму 5205 244,99 грн - 21.10.2019, за зобов`язаннями квітня 2019 року на загальну суму 1791010,38 грн - 21.11.2019. Проте позивач звернувся з вказаними вимогами до суду лише в жовтні 2021 року. Тобто, поза межами строку позовної давності. Отже, відповідач просить суд застосувати позовну давність до вимог про стягнення 32662 010,05 грн, з яких: 21 686 184,70 грн - основний борг за період січень 2018 року - квітень 2019 року включно, 4576 746,76 грн - пеня, 2522 824,75 грн - 3% річних та 3 876 253,84 грн - інфляційні втрати та відмовити у задоволенні позову.

08.11.2011 від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху, посилаючись на те, що позовна заява не містить зазначення адреси електронної пошти відповідача.

Суд відмовив у задоволенні зазначеного клопотання за безпідставністю, оскільки в позовній заяві вказано, що електронна адреса відповідача невідома.

Позивач у відповіді на відзив (вх. № 12568 від 15.11.2021) заперечує проти доводів відповідача. Зокрема, зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 не передбачає укладення сторонами будь-яких угод, спільних рішень і т. д., а тому жодним чином не впливає на укладений договір, а тим більше не може його змінювати. Більше того, постанова КМУ № 256 та затверджений нею Порядок не забороняють відповідачу сплачувати існуючу заборгованість в будь-який інший спосіб, ніж в Порядку затвердженому Постановою КМУ № 256 і таких застережень не містить укладений сторонами договір.

Крім того, позивач зазначає, що договір транспортування природного газу № /Н032 від 01.07.2015 за своєю правовою природою є самостійним видом договору про надання послуг, поняття якого визначено спеціальним законодавством, зокрема, у Кодексі газотранспортної системи, Законі України Про ринок природного газу та зміст якого, визначений на основі типового договору, затвердженого органом державної влади, сторони договору не виступають по відношенню один до одного перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, а на правовідносини, що виникають з договору поширюються загальні положення щодо договорів про надання послуг. Так, в преамбулі договору Сторони визначені, як Газотранспортне підприємство і Замовник, а не як Перевізник та Вантажовідправник чи Вантажоодержувач. Також договір перевезення передбачає предмет перевезення - конкретний вантаж, в даному ж випадку договором обумовлено отримання позивачем плати на надані відповідачу послуги.

З огляду на викладене, позивач заперечує щодо застосування до спірних правовідносин, а саме: стягнення заборгованості на надані послуги транспортування природного газу магістральними трубопроводами, спеціальних строків позовної давності, оскільки послуги транспортування природного газу не є переміщенням вантажу в розумінні статті 306 Господарського кодексу України.

17.11.2021 від відповідача надійшли заперечення (вх. № 12707), в яких відповідач зазначає, що правовідносини між позивачем та відповідачем в розрізі умов договору транспортування природного газу від 01.07.2015 № /Н032, є відносинами з перевезення вантажу та входять до предмету регулювання глави 32 Господарського кодексу України, положеннями якої (стаття 315 Господарського кодексу України) встановлено шестимісячний строк позовної давності.

Також, вказує на неправильний період нарахування пені та трьох процентів річних.

Щодо посилання позивача на Акт № 304 від 03.09.2019 планової перевірки дотримання ТОВ Кременчукгаз - постачання вимог законодавства та ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 (надалі - Акт № 304), як на доказ визнання відповідачем боргу, зазначає, що надання відповідачем пояснень до НКРЕКП не є діями боржника безпосередньо відносно кредитора, відповідні пояснення не спрямовуються на виникнення прав та обов`язків та не зумовлюють їх виникнення у правовідносинах між сторонами у даній справі, твердження позивача про визнання відповідачем заборгованості є необґрунтованим.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11.10.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі на 16:00 08.11.2021.

У підготовчому судовому засіданні 08.11.2021 суд оголосив перерву до 06.12.2021.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.12.2021 суд закрив підготовче провадження у справі 917/1567/21 та призначив справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 14:30 21.12.2021.

У судовому засіданні 21.12.2021 представник відповідача заявив усне про застосування позовної давності в один рік.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.12.2021 суд відклав розгляд справи по суті на 16:30 18.01.2022.

Згідно з частиною 1 статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього кодексу.

Частиною 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

З метою забезпечення дотримання принципу пропорційності, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи.

Керуючись статтями 202, 216, 234 Господарського кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відкласти розгляд справи по суті на 26.01.2022 10:00 зал № 50.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Полтавської області за адресою: м. Полтава, вул. Зигіна, 1, зал судових засідань № 51.

Повідомити учасників справи про те, що вони можуть отримати інформацію у справі, що розглядається, на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади у мережі Інтернет за адресою: pl.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню (статті 235, 255 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Д. М. Сірош