ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2022 р. Справа№ 911/2356/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України,

матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Івасенка Ігоря Анатолійовича

на рішення Господарського суду Київської області від 18.10.2021, (повний текст складено 18.10.2021)

у справі № 911/2356/21 (суддя Бабкіна В.М.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Івасенка Ігоря Анатолійовича

до Приватного підприємства «Екобуд-ХХІ»

про відшкодування шкоди у розмірі 99 000,00 грн, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Фізична особа-підприємець Івасенко Ігор Анатолійович (далі - ФОП Івасенко І.А., позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного підприємства «Екобуд-ХХІ» (далі - ПП «Екобуд-ХХІ», відповідач) про відшкодування шкоди у розмірі 99000,00 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок порушення водієм ПП «Екобуд-ХХІ» Правил дорожнього руху України при керуванні транспортним засобом «MAN 18», р.н. НОМЕР_1 , що належить відповідачеві, сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій завдано матеріального збитку Обслуговуючому кооперативу «Лісове озеро» (пошкоджено паркан з бетонних стовпчиків). Цивільно-правова відповідальність ПП «Екобуд-ХХІ», як власника транспортного засобу «MAN 18», у відповідності до чинного законодавства була застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.». ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» було відшкодовано ОК «Лісове озеро» 99000,00 грн. за пошкоджене майно, у зв`язку з чим ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» має право зворотної вимоги (регресу) до ПП «Екобуд-ХХІ» на суму 99000,00 грн. 14.05.2021 р. між Фізичною особою-підприємцем Івасенком Ігорем Анатолійовичем та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» було укладено договір № 1/АК про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» до ПП «Екобуд-ХХІ» перейшло до Фізичної особи-підприємця Івасенка Ігоря Анатолійовича, у зв`язку з чим позивач і звернувся з даним позовом до суду і просить відшкодувати шкоду у розмірі 99000,00 грн., заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також 2270,00 грн. судового збору та 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду Київської області від 18.10.2021 у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Івасенка Ігоря Анатолійовича до Приватного підприємства «Екобуд-ХХІ» про відшкодування шкоди у розмірі 99 000,00 грн, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовлено у повному обсязі.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 22.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Івасенка Ігоря Анатолійовича на рішення Господарського суду Київської області від 18.10.2021 у справі № 911/2356/21, в якій апелянт просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду Київської області від 18.10.2021 у справі № 911/2356/21 скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, а також стягнути з Приватного підприємства «Екобуд-ХХІ» на користь Фізичної особи-підприємця Івасенка Ігоря Анатолійовича витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн - за розгляд справи в суді першої інстанції, 3405 грн - за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, витрати понесені позивачем, пов`язані з наданням правової (правничої) допомоги у розмірі 8 000 грн.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що відсутність підстав трудових правовідносин ОСОБА_1 та ПП «Екобуд-ХХІ» мав би спростувати саме відповідач. При цьому апелянт посилається на вкладиш до трудової книжки ОСОБА_1 , відзив ОСОБА_1 до Броварського міськрайонного суду Київської області.

4.2. Крім того, скаржник вказує на те, що постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2018 у справі № 361/1891/18 має значення для господарського суду, що розглядає справу у силу ч. 6 ст. 75 ГПК України лише в питанні, чи мали місце дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

4.3. В додатку № 1 до договору № 1/АК зазначено страхувальника за полісом № АМ/860380 - ОСОБА_2 та будь-якого зв`язку між останнім та ПП «Екобуд-ХХІ» і не повинно містити.

4.4. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 неправомірно заволодів транспортним засобом, а також відсутні докази, які свідчили б про використання ним транспортного засобу у власних цілях в неробочий час.

4.5. Вважає, що відповідач приховує докази, а саме договір оренди, укладеного між ПП «Екобуд-ХХІ» та фізичною особою ОСОБА_3, оскільки матеріали справи не містять, а суд не встановив підстави перебування транспортного засобу у володінні ПП «Екобуд-ХХІ», водієм якого було завдано шкоду. Більш того, відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємницьку діяльність ПП «Екобуд-ХХІ» здійснює як вантажний автомобільний транспорт (КВЕД 49.41).

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження направлена відповідачу за адресою зареєстрованого місцезнаходження згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Ломоносова, буд. 3, м. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область, 08132.

5.2. Відповідач правом подачі відзиву на апеляційну скаргу, заперечень на подані клопотання апелянта не скористався, копію ухвали про відкриття апеляційного провадження від 29.11.2021 останнім не отримано, конверт з копією даної ухвали повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

5.3. У відповідності до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2021, матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Івасенка Ігоря Анатолійовича на рішення Господарського суду Київської області від 18.10.2021 у справі № 911/2356/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 апелянту поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 18.10.2021 у справі № 911/2356/21, у задоволенні заяв апелянта про розгляд вправи у порядку письмового провадження з повідомленням учасників справи, заяви про залучення до участі у розгляді справи третьої особи відмовлено, відкрито апеляційне провадження у справі № 911/2356/21 за вказаною апеляційною скаргою, постановлено справу № 911/2356/21 за вказаною апеляційною скаргою розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Крім того, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та заперечень щодо заявлених в апеляційній скарзі клопотань - до 16.12.2021.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. До поданої апеляційної скарги апелянтом додані клопотання про обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції та долучення доказів по справі на стадії апеляційного розгляду справи та клопотання про витребування доказів судом.

7.2. Відповідно до вимог клопотання апелянта про обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції та долучення доказів по справі на стадії апеляційного розгляду справи, скаржник просить визнати вказані причини та обставини неподання доказу до суду першої інстанції поважними, долучити відзив ОСОБА_1 , що був поданий до Броварського міськрайонного суду Київської області, ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області про заміну позивача у справі № 361/103/20 та ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області про залишення позову без розгляду № 361/103/20.

7.3. В обґрунтування поважності не подання вказаних доказів до суду першої інстанції скаржник у поданому клопотанні зазначає, що на момент звернення з позовом у позивача були відсутні дані документи та лише після прийняття рішення по справі позивач ознайомився з матеріалами справи № 361/103/20 та отримав ухвали суду.

7.4. Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

7.5. Згідно із ч. 2-3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

7.6. Зі змісту наданих апелянтом документів, які останній просить долучити до матеріалів справи, вбачається, що відзив ОСОБА_1 в межах цивільної справи № 361/103/20 зареєстрований Броварським міськрайонним судом Київської області 15.06.2020, долучені ухвали вказаного суду датовані 20.09.2021.

7.7. Оскаржуване рішення суду у справі № 911/2356/21 ухвалено Господарським судом Київської області 18.10.2021, тобто до подачі ОСОБА_1 відзиву та постановлення ухвал. При цьому Фізична особа-підприємець Івасенко І.А. є позивачем у справі № 361/103/20, був не позбавлений права ознайомитися з матеріалами вказаної справи та відповідно отримати та подати вказані докази суду першої інстанції у строк до ухвалення рішення у справі № 911/2356/21 із відповідним клопотанням про поновлення строку для подачі таких доказів.

7.8. З огляду на вказані доводи, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні клопотання апелянта про обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції та долучення доказів по справі на стадії апеляційного розгляду справи.

7.9. Щодо клопотання скаржника про витребування доказів судом, колегія суддів зазначає наступне.

7.10. Відповідно до вимог поданого апелянтом клопотання про витребування доказів судом останній просить витребувати від відповідача та Пенсійного фонду України відповідні докази, перелік яких наводить у поданому клопотанні.

7.11. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

7.12. Згідно із ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

7.13. Подане клопотання про витребування доказів не містить обґрунтування апелянтом неможливості подання такого клопотання спільно із поданням позовної заяви, не зазначено причин, що зумовили неможливість подання такого клопотання у строк, визначений ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

7.14. Долучені до даного клопотання копії адвокатського запиту та відповіді на вказаний запит датовані липнем 2020 року, що свідчить про те, що апелянт (позивач) не був позбавлений можливості подати клопотання про витребування доказів спільно із поданням позовної заяви у справі № 911/2356/21, яка подана ним у 2021 році.

7.15. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

7.16. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України).

7.17. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що апелянтом клопотань про поновлення строку на подачу клопотання про витребування доказів не подано, колегія суддів приходить до висновку про залишення клопотання апелянта про витребування доказів судом без розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2018 у справі № 361/1891/18, у скоєнні ДТП та у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, визнано винним водія ОСОБА_1 , що працює водієм ТОВ «Моноліт Спецбуд», який керував транспортним засобом «MAN TGA 18.400», р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Nooteboom OD 04-TS», р.н. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки та стан транспортного засобу, не дотримався Правил дорожнього руху, в результаті чого допустив наїзд на перешкоду у вигляді паркану з бетонних стовпчиків (а.с. 9).

8.2. ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», згідно з умовами Полісу ОСЦПВВНТЗ № АМ/0860308, було сплачено страхове відшкодування ОК «Лісове озеро» в розмірі 99000,00 грн., що підтверджується страховими актами № 18.59.0860308-207 від 24.07.2018 р., 18.59.0860308-207/1 від 09.08.2018 р. та платіжними дорученнями № 6122 від 24.07.2018 р., № 6505 від 09.08.2018 р (а.с. 12-13, 16-17).

8.3. 14.05.2021 між Фізичною особою-підприємцем Івасенком Ігорем Анатолійовичем та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» було укладено договір № 1/АК про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги в розмірі 99000,00 грн. від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» до ПП "Екобуд-ХХІ" перейшло до Фізичної особи-підприємця Івасенка Ігоря Анатолійовича (а.с. 47-49).

8.4. Згідно Додатку № 1 до договору № 1/АК про відступлення права вимоги від 14.05.2021 р. (реєстр прав вимог, що передаються за договором з переліком договорів страхування, інформації щодо боржників із зазначенням суми боргу) серед переданих за договором вимог зазначено страхувальника ОСОБА_2 (РС/18.59.0860308-207/1), дата випадку 13.03.2018 р., боржник - ОСОБА_1 з сумою боргу в розмірі 99000,00 грн (а.с. 50-52).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Спірні правовідносини між сторонами пов`язані із сплатою страхового відшкодування у зв`язку із страховим випадком, що мав місце 13.03.2018 близько 16 години по вул. Берегова, 13, ОК «Лісове озеро» в с. Рожівка Броварського району Київської області, де автомобіль марки «MAN TGA 18.400», р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Nooteboom OD 04-TS», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 допустив наїзд на перешкоду у вигляді паркану з бетонних стовпчиків.

9.2. Страховиком Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», який застрахував цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу «MAN TGA 18.400», р.н. НОМЕР_1 , було сплачено суму страхового відшкодування за даним страховим випадком у розмірі 99 000,00 грн.

9.3. Позивач, як правонаступник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» за договором № 1/АК про відступлення права вимоги від 14.05.2021, звернувся до суду із позовом до відповідача Приватного підприємства «Екобуд-ХХІ», оскільки за його твердженнями ОСОБА_1 під час страхового випадку виконував свої службові обов`язки та перебував у трудових відносинах із відповідачем.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у матеріалах справи відсутні докази того, що автомобіль MAN 18», р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Nooteboom OD 04-TS», р.н. НОМЕР_2 , на будь-якій правовій підставі належить саме підприємству відповідача, як і того, що водій вказаного транспортного засобу, якого було визнано винним у ДТП, виконував на момент ДТП службові обов`язки саме як працівник відповідача.

10.2. Також, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в частині того, що постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2018 у справі № 361/1891/18 не встановлено факту вчинення даного ДТП за участю ОСОБА_1 саме у зв`язку із виконанням ним службових (трудових) обов`язків як працівника ПП «Екобуд-ХХІ», оскільки в зазначеній постанові вказано, що ОСОБА_1 працює водією ТОВ «Моноліт Спецбуд».

10.3. Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованим твердження суду першої інстанції про відсутність доказів наявності будь-якого зв`язку між відповідачем та ОСОБА_2 .

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє аргументи апелянта щодо наявності між ОСОБА_1 та відповідачем трудових відносин, а також в частині приховання відповідачем доказів, не встановлення судом підстав перебування транспортного засобу у володінні відповідача, з огляду на наступне.

11.2. Позивачем, на підтвердження перебування ОСОБА_1 на момент ДТП у трудових відносинах з відповідачем та виконання ним під час ДТП своїх службових обов`язків, долучено до матеріалів справи копію витягу з трудової книжки фізичної особи ОСОБА_1 .

11.3. В той же час вказаний витяг не може слугувати належним доказом на підтвердження вказаних вище обставин, оскільки вказана копія витягу засвідчена виключно стороною позивача, а з відомостей про працевлаштування неможливо стверджувати, що вказані відомості мають відношення до ОСОБА_1 , як винуватця ДТП та підтверджують, що останній під час ДТП виконував свої службові обов`язки, як працівника відповідача.

11.4. Крім того, за вимог ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

11.5. В той же час доказів того, що автомобіль «MAN TGA 18.400», р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Nooteboom OD 04-TS», р.н. НОМЕР_2 належить відповідачу, у розумінні ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, матеріали справи не містять.

11.6. Крім того, позивачем до матеріалів справи долучено звіт про незалежну оцінку вартості матеріального (майнового) збитку, завданого майну, складений 13.04.2018 ТОВ «Промислова компанія «Селтим», за яким оцінка вартості матеріального збитку здійснена за об`єктом за адресою: АДРЕСА_1 , яка не відповідає адресі ДТП, що мала місце 13.03.2018.

11.7. Таким чином, вказані обставини свідчать про не доведення позивачем належними доказами обставин, на які останній посилається у поданій позовній заяві.

11.8. Позивач правом подання клопотання про витребування доказів під час розгляду справи у суді першої інстанції, не скористався, що свідчить про свідоме волевиявлення у реалізації своїх процесуальних прав.

11.9. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Колегією суддів не встановлено порушення відповідачем прав та інтересів позивача, як правонаступника страховика, щодо обов`язку відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України : «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

13.5. Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

13.6. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

13.7. Згідно із ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

13.8. Відповідно до ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

13.9. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України).

13.10. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.11. Відповідно до статті 269 ГПК України : « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.12. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування»).

13.13. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (ч. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування»).

13.14. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

13.15. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України).

13.16. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

13.17. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.18. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду Київської області від 18.10.2021 у справі № 911/2356/21 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Івасенка Ігоря Анатолійовича на рішення Господарського суду Київської області від 18.10.2021 у справі № 911/2356/21 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 14, 74, 79, 80, 86, 129, 207,236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Івасенка Ігоря Анатолійовича на рішення Господарського суду Київської області від 18.10.2021 у справі № 911/2356/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 18.10.2021 у справі № 911/2356/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на Фізичну особу-підприємця Івасенка Ігоря Анатолійовича.

4. Справу № 911/2356/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова