ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" січня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3725/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

дослідивши матеріали позовної заяви (вх.№3842/21 від 06.12.2021)

за позовом: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, № 17, м. Київ, 04053, )

до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення майнової шкоди в розмірі 30264315,93 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди в розмірі 30264315,93 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що всупереч статутним положенням АТ «Фінростбанк», Закону України «Про банки і банківську діяльність», приписів Національного банку України голова правління Іванічев Артем Сергійович здійснив збиткову операцію шляхом укладення договору застави майнових прав № 89208-20/13-6 від 10.10.2013 за договором банківського вкладу №634DPNi/2013 від 10.10.2013 в забезпечення вимог за договором про відкриття кредитної лінії № 89044-20/13-1 від 10.10.2013, укладеного між ТОВ «Укртехвоса» та АТ «Банк «Київська Русь», що не мав реальної мети обслуговувати та повернути кредитні кошти, без оформлення належного та співмірного із сумою застави забезпечення, що призвело до заподіяння відповідачем шкоди банку в розмірі 30264315,93 грн.

13.12.2021 ухвалою Господарського суду Одеської області позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без руху, при цьому встановлено 5-денний строк для усунення заявником виявлених судом недоліків при поданні позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, 14.12.2021 задля отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача - фізичної особи ОСОБА_1 , господарським судом було направлено на електронну адресу Відділу обліку та моніторингу інформації ГУДМС України в Одеській області та Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області відповідні запити.

21.12.2021 від Відділу обліку та моніторингу інформації ГУДМС України в Одеській області отримано відповідь (вх. № 34498/21), що вказана особа по місті Одесі та Одеській області не значиться.

22.12.2021 Управлінням з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області надано відповідь на запит (вх. № 34674/21), відповідно до якої ОСОБА_1 на момент документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон станом на 27.10.2017 був зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 , 24.12.2021 Господарським судом Одеської області з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача - фізичної особи ОСОБА_1 направлено аналогічний запит вже на адресу Державної міграційної служби України, згідно відповіді якої, що надійшла до Господарського суду Одеської області 24.01.2022 за вх. № 1897/22, за наявною в ДМС інформацією, зазначеною на дату оформлення заяви-анкети для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру у зв`язку з оформленням паспорта громадянина України для виїзду за кордон, місце проживання ОСОБА_1 станом на 15.09.2017 значиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридично обґрунтоване розмежування повноважень кожної ланки судової системи, а також однойменних судів однієї ланки щодо розгляду і вирішення господарських справ гарантує безпомилковість діяльності всієї судової системи, здійснення покладених на неї завдань та є однією з юридичних гарантій належного та справедливого здійснення судочинства.

При зверненні до Господарського суду Одеської області з даним позовом позивач посилається на частину 7 ст. 30 ГПК України, згідно якої спори між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) її посадової особи, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.

АТ «Фінростбанк», , було зареєстровано за адресою: 65104, м. Одеса, просп. Академіка Глушка, № 13.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, АТ «Фінростбанк» як юридична особа припинена 09.07.2019, що також зазначається позивачем в позові.

Розглянувши позовну заяву, суд дійшов висновку, що дана справа не підсудна Господарському суду Одеської області, враховуючи наступне.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в ч. 1 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Згідно із ч. 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ, застосування якої до спірних правовідносин залежить від характеру спірних правовідносин.

Статтею 30 ГПК України встановлена виключна підсудність справ.

Частиною 7 ст. 30 ГПК України встановлено, що спори між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) її посадової особи, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.

Отже, у розумінні наведених норм процесуального права виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Виключна підсудність визначає суд, яким має бути розглянуто справу. Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування.

Згідно ч.2 ст.27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 31 ГПК України спори між судами щодо підсудності не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Судом не приймається посилання позивача у позовній заяві, щодо розгляду даного спору Господарським судом Одеської області, оскільки АТ «Фінростбанк», як юридична особа ліквідована. Законодавець передбачив, що саме за місцезнаходженням юридичної особи, тобто Фонду, а не ліквідованого Банку, повинен розглядатися спір.

При цьому, ч. 5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає, що саме Фонд або уповноважена особа Фонду у разі недостатності майна банку звертається до пов`язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторам та/або банку шкоди, та/або пов`язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду, з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної банку.

Наведене кореспондується із абз. 4 ч. 5 ст. 52 цього ж Закону, зокрема, ліквідація неплатоспроможного банку не є підставою для закінчення судового розгляду на підставі поданого Фондом позову до пов`язаної з банком особи та не є підставою для звільнення від відповідальності пов`язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторам та/або банку шкоди, та/або пов`язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду.

Згідно ч. 3 ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідаційна процедура банку вважається завершеною з моменту затвердження ліквідаційного балансу, а банк ліквідованим - з моменту внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Оскільки юридична особа АТ «Фінростбанк» припинена 09.07.2019, що підтверджується інформацією з ЄДРПОУ, а позов подано юридичною особою - Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, місцезнаходження якого є м. Київ, суд дійшов висновку, що даний спір підсудний Господарському суду міста Києва відповідно до ч.7 ст.30 ГПК України.

Враховуючи наведене, позовні матеріали підлягають передачі за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Як передбачає частина 9 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку про передачу позовної заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вх.№3842/21 від 06.12.2021) разом з доданими до неї документами за підсудністю до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31, ст.ст. 27, 29, 30, 232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вх.№3842/21 від 06.12.2021) до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди в розмірі 30264315,93 грн. разом з доданими до неї документами, передати за виключною підсудністю на розгляд Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили 25.01.2022 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.В. Цісельський