РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.01.2022Справа № 910/17962/21

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вирбничо-комерціна фірма "Політара"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ТД Техінвест"
простягнення 65 221 грн 15 коп.
Представники сторін:не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.11.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Вирбничо-комерціна фірма "Політара" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Техінвест" про стягнення 65 221 грн 15 коп. заборгованості за договором на виготовлення та постачання паперових мішків та пакетів від 22.02.2016 № 0015.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору на виготовлення та постачання паперових мішків та пакетів від 22.02.2016 № 0015 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати поставленого товару, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 65 221 грн 15 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 відкрито провадження у справі № 910/17962/21 та прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Станом на 26.01.2022 відповідачем вимог ухвали суду від 08.11.2021, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконано, хоча ухвалу про відкриття провадження у справі було отримано 16.11.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 017.

Враховуючи викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.02.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД Техінвест" (покупець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Політара" (постачальник за договором) укладено договір на виготовлення та постачання паперових мішків та пакетів № 0015 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується виготовити та поставити покупцю паперову тару у вигляді паперових мішків та пакетів (далі - "товар"), відповідно до еталонів-зразків, затверджених покупцем. Покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2., 3.3. договору замовлення від покупця на виготовлення та постачання товару приймається постачальником за попередньою письмовою заявкою покупця. Заявка на виготовлення і постачання товару повинна бути виконана покупцем у письмовій формі (далі - заявка) і має містити достатньо вичерпні відомості про партію товару, що замовляється, а саме: номер заявки; дата; найменування товару; вид пакування товару; якісні характеристики; короткий опис кліше - зображення на мішку; кількість одиниць по кожній асортиментній позиції; умови доставки товару (на умовах самовивозу або ж на умовах, коли товар доставляється постачальником); в разі якщо доставка здійснюється постачальником, пункт доставки товару із зазначенням точної адреси; графік або дата постачання товару; інші необхідні дані для виготовлення і постачання товару.

Заявка підписується і отримується від уповноважених(ої) осіб (особи) покупця. Уповноваженими(ою) особами(ою) покупця на замовлення товару в рамках даного договору, окрім осіб, уповноважених статутами сторін та/або законодавством України, є особи, визначені в пункті 11.1 даного договору.

Заявка надсилається покупцем за допомогою поштового зв`язку або електронною поштою на відповідну адресу постачальника, або засобами факсимільного зв`язку на телефон/факс постачальника в період з 15 по 20 числа поточного місяця на виготовлення і постачання товару, що здійснюватиметься постачальником протягом наступного місяця у відповідності з графіком або датою поставки, заявленим покупцем.

За змістом пунктів 3.4. (3.4.1., 3.4.2., 3.4.3., 3.4.4.) постачальник повинен протягом останніх 5-ти календарних днів поточного місяця, в разі якщо він приймає заявку до виконання, направити (повернути) факсимільним зв`язком або електронною поштою покупцю підписану уповноваженою особою та скріплену печаткою постачальника заявку, що підтверджує погодження сторонами умов виготовлення та поставки відповідної партії товару.

У разі якщо постачальник не може виготовити і поставити товар, зазначений у заявці, він не надсилає покупцю підписану заявку і може в усній формі повідомити покупця про відмову в прийнятті замовлення до виконання.

Заявка після її підписання покупцем і постачальником є додатком до даного договору.

Разом з підписаною заявкою постачальник направляє покупцю рахунок-фактуру за підписом уповноваженої особи постачальника, у якому постачальник вказує наступне: кількість товару, ціну та вартість партії поставки товару.

Покупець, отримавши від постачальника підписаний факсимільний/електронний варіант заявки, повинен протягом 5-ти робочих днів направити поштою або кур`єром (або вручити особисто постачальнику два оригінальні примірники цієї заявки, підписаної уповноваженою особою та скріплене печаткою покупця. Постачальник протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання оригіналів заявки підписує її, завіряє своєю печаткою та повертає один примірник заявки покупцю (поштою або кур`єром або вручає особисто).

В будь-якому випадку, до фактичного отримання сторонами підписаних оригіналів, заявки підписані в порядку, передбаченому п.п. 3.2-3.4. даного договору, мають повну юридичну силу.

У пунктах 3.5., 3.6. договору вказано, що товар вважається зданим постачальником і прийнятим покупцем: з моменту відвантаження товару на складі покупця - доставка на склад покупця; з моменту відвантаження товару на складі постачальника - самовивіз.

Датою поставки є дата отримання покупцем партії товару на складі покупця або постачальника згідно з накладною.

Згідно з пунктом 3.11. договору перехід права власності на товар до покупця відбувається в момент отримання постачальником згідно п. 5.3. даного договору грошових коштів у повному обсязі, до цього моменту товар є власністю постачальника.

Перехід ризиків на товар від постачальника до покупця відбувається в момент підписання уповноваженими представниками сторін накладних.

Пунктами 4.1. - 4.4. договору визначено, що постачальник пропонує товар покупцю за цінами, що формуються постачальником самостійно, за його власного маркетинговою політикою. Повідомлення постачальником про ціни на товар здійснюється на розсуд покупця в усному порядку (по телефону чи переговорах), засобами електронного зв`язку на електронну адресу, або шляхом направлення відповідного факсимільного повідомлення.

Ціна товару по-асортиментно та вартість партії товару, що поставляється визначається у наступних документах: рахунку-фактурі, що направляється постачальником покупцю після узгодження заявки покупця та у відповідних накладних, що складаються постачальником і підписуються покупцем при прийомі товару.

Ціна товару, що входить у партію поставки, остаточно узгоджується та вказується сторонами у накладній на поставку партії товару. Зміна остаточно узгодженої сторонами ціни товару після його поставки покупцю не допускається.

Сума договору складається з суми вартості партій товару, поставлених постачальником протягом строку дії цього договору.

Відповідно до пункту 5.2. договору розрахунки за цим договором між постачальником і покупцем здійснюються в перебігу 14 календарних днів з дня поставки товару.

Цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018. Якщо за 15 діб до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не вимагатиме його припинення, термін дії даного договору продовжується на тих же умовах і на такий же термін без обмеження кількості разів продовження дії договору (пункт 9.1. договору).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 4 статті 265 Господарського кодексу України сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. (частина 6 статті 265 Господарського кодексу України).

Частинами 1 та 2 статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до норм частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Позивач виставив відповідачу рахунки на оплату від 29.01.2020 № 92 на суму 13 680 грн 00 коп., від 26.02.2020 № 239 на суму 6 883 грн 20 коп., від 13.03.2020 № 325 на суму 14 880 грн 00 коп., від 18.03.2020 № 364 на суму 15 216 грн 00 коп., від 30.04.2020 № 605 на суму 7 440 грн 00 коп., від 05.06.2020 № 825 на суму 13 694 грн 40 коп., від 31.07.2020 № 1174 на суму 27 871 грн 20 коп., які були оплачені відповідачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень, а саме від 28.01.2020 № 1868 на суму 25 454 грн 00 коп. (рахунки від 09.09.2019 № 1532, від 10.10.2019 № 1748), від 26.02.2020 № 1950 на суму 8 640 грн 00 коп. (рахунок від 17.12.2019 № 2138), від 24.03.2020 № 2016 на суму 13 680 грн 00 коп., (рахунок від 29.01.2020 № 92), від 10.04.2020 № 2032 на суму 6 883 грн 20 коп. (рахунок від 26.02.2020 № 239), від 07.05.2020 № 2057 на суму 14 880 грн 00 коп. (рахунок від 13.03.2020 № 325), від 04.06.2020 № 2092 на суму 5 216 грн 00 коп. (рахунок від 18.03.2020 № 364), від 05.06.2020 № 2093 на суму 10 000 грн 00 коп. (рахунок від 18.03.2020 № 364), від 05.06.2020 № 2094 на суму 7 440 грн 00 коп. (рахунок від 30.04.2020 № 605), від 21.07.2020 № 2136 на суму 13 694 грн 40 коп. (рахунок від 05.06.2020 № 825), від 25.09.2020 № 2226 на суму 27 871 грн 20 коп. (рахунок від 31.07.2020 № 1174).

Крім того, позивач виставив відповідачу рахунки на оплату від 02.09.2020 № 1385 на суму 13 670 грн 40 коп. та від 03.09.2020 № 1391 на суму 51 552 грн 00 коп., які залишилися не оплаченими.

Також в матеріалах справи наявні видаткові накладні від 02.09.2020 № 1388 на суму 13 670 грн 40 коп. (рахунок на оплату від 02.09.2020 № 1385) та від 03.09.2020 № 1396 на суму 51 552 грн 00 коп. (рахунок на оплату від 03.09.2020 № 1391), які не підписані відповідачем.

Водночас позивачем долучено до позовної заяви податкові накладні від 03.09.2020 № 23 на суму 51 552 грн 00 коп. та від 02.09.2020 № 15 на суму 13 670 грн 40 коп.

Позивач звернувся до відповідача із претензією від 15.07.2021 № 135 про сплату заборгованості або повернення товару.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що долучені до матеріалів справи видаткові накладні від 02.09.2020 № 1388 на суму 13 670 грн 40 коп. (рахунок на оплату від 02.09.2020 № 1385) та від 03.09.2020 № 1396 на суму 51 552 грн 00 коп. (рахунок на оплату від 03.09.2020 № 1391) не підписані відповідачем.

Доказів направлення вказаних накладних позивачем також не подано. Інших доказів на підтвердження постачання товару суду не надано. Долучені до позовної заяви рахунки на оплату, які були оплачені відповідачем, не стосуються предмета спору. Водночас рахунки на оплату, які виставлені за постачання товару на підставі видаткових накладних, не сплачені відповідачем у повному обсязі.

Наявний в матеріалах справи акт звірки не підписаний відповідачем, а, відтак, не може бути прийнятий судом в якості доказу наявності у відповідача заборгованості.

Водночас суд звертає увагу, що акт звірки не є первинним бухгалтерським документом та не підтверджує факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем, а може бути прийнятий судом за наявності первинних документів (видаткові накладні тощо). Так само як доказ, податкова накладна може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може бути єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару та його прийняття.

Крім того, належних доказів (опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек) направлення претензії відповідачу позивачем не додано. Долучена до позовної заяви копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення не є належним доказом направлення претензії, оскільки суд позбавлений можливості встановити, які саме документи були направлені відповідачу.

Відповідно до пункту 5.2. договору розрахунки за цим договором між постачальником і покупцем здійснюються в перебігу 14 календарних днів з дня поставки товару.

За таких обставин, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та не доведення суду факту поставки відповідачу товару за видатковими накладними від 02.09.2020 № 1388 на суму 13 670 грн 40 коп. та від 03.09.2020 № 1396 на суму 51 552 грн 00 коп.

Відтак, вимоги позивача про стягнення з відповідача 65 221 грн 15 коп. заборгованості за договором на виготовлення та постачання паперових мішків та пакетів від 22.02.2016 № 0015 не підлягають задоволенню повністю.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вирбничо-комерціна фірма "Політара" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Техінвест" про стягнення 65 221 грн 15 коп. відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька