РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.01.2022Справа № 910/16745/21

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи

справу № 910/16745/21

за позовом Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної

адміністрації;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДБН ІНЖБУД";

про стягнення 1 058 911,36 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Департамент регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДБН ІНЖБУД" про стягнення 1058911,36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором підряду № 13 від 14.06.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 позовну заяву Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

19.11.2021 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 відкрито провадження у справі № 910/16745/21 та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. При цьому, суд зобов`язав відповідача подати відзив на позовну заяву з доданням доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини в строк до 28.12.2021.

22.12.2021 на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли відзив позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує.

29.12.2021 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про перехід до розгляду справи № 910/16745/21 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 відмовлено в задоволенні клопотання Департамента регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

19.01.2022 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

14.06.2019 між Департаментом регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації (далі - Департамент, Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДБН ІНЖБУД» (далі - Підрядник) укладено Договір підряду № 13 (далі - Договір підряду).

За умовами п. 1.1. Договору підряду Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик власними та залученими силами і засобами виконати відповідно до умов договору та проектно-кошторисної документації будівельні роботи по об`єкту: «Реконструкція очисних споруд господарсько-побутової каналізація у смт. Довбиш Житомирської області» (далі по тесту - об`єкт) в повному обсязі відповідно до вимог чинних нормативних документів з питань будівництва, технічної документації та умов Договору і здати Замовнику закінчені роботи у встановлений Договором строк, а Замовник зобов`язується прийняти ці роботи та оплатити їх.

У п. 1.3. Договору підряду зазначено, що об`єкт будівництва: «Реконструкція очисних споруд господарсько-побутової каналізації у смт. Довбиш Житомирської області» (ДК 021:2015-45300000-0 Будівельно-монтажні роботи).

Адреса розташування об`єкта: смт. Довбиш, Житомирської області (п. 1.3. Договору підряду).

Розділом 8 Договору підряду сторони узгодили якість робіт, зокрема п. 8.1. встановили, що Підрядник повинен виконати передбачені цим Договором роботи відповідно до календарного графіку виконання робіт та з дотриманням вимог ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва», іншими нормативними документами, які регулюють виконання будівельних робіт і гарантує надійність і якість виконаних робіт з моменту підписання акту приймання виконаних робіт в гарантійну експлуатацію протягом нормативного терміну.

Крім того, п.11.3. Договору підряду підрядник зобов`язаний, в тому числі:

п.п.11.3.1. - виконати з використанням власних ресурсів, якщо інше не встановлено умовами Договору, та у встановлені строки роботи відповідно до проектної та кошторисної документації;

п.п.11.3.3. - передати Замовнику у порядку, передбаченому законодавством та Договором, закінчені роботи(об`єкт будівництва);

п.п.11.3.4. - своєчасно усувати недоліки робіт, допущено з його вини;

п.п.11.3.5. - відшкодувати відповідно до законодавства та Договору завдані Замовнику збитки;

п.п.11.3.6. - гарантувати якість виконаних робіт протягом 10 років після здачі виконаних Замовнику, на матеріали - відповідно до гарантій підприємств-виробників;

п.п.11.3.8. - протягом гарантійного строку відповідати за усі дефекти, які допущені з вини Підрядника та ліквідувати дефекти за власний рахунок по письмовій вимозі Замовника.

Згідно п.12.5. Договору підряду у разі виявлення Замовником недоліків (дефектів) після приймання робіт (підписання актів виконаних робіт КБ-2,КБ-3) Підрядник зобов`язаний у визначений Замовником строк усунути виявлені недоліків.

Відповідно до п. 13.2. Договору підряду гарантійний строк експлуатації, відповідно до ст. 884 ЦК України складає 10-ть років з дня підписання акту здачі-приймання виконаних робіт.

У разі виявлення Замовником протягом гарантійних строків недоліків (дефектів) у закінчених роботах по об`єкту, що є предметом Договору Замовник протягом 10 днів після їх виявлення повідомляє про це Підрядника і запрошує його для складання акта про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів). Якщо Підрядник не з`явиться без поважних причин у визначений у запрошенні строк, Замовник має право залучити до складання акта незалежних експертів, повідомивши про це Підрядника. Акт, складений без участі Підрядника, надсилається йому для виконання протягом 10 днів після складання (п. 13.4 Договору підряду).

У п. 13.5. Договору підряду зазначено, що Підрядник зобов`язаний за свій рахунок усунути недоліки (дефекти) в порядку, визначеному актом про їх усунення.

Пунктом 18.1. Договору №13, сторони встановили, що строк виконання робіт (будівництва об`єкта) встановлюються Договором і визначаються датою їх початку та закінчення. Невід`ємною частиною Договору є календарний графік виконання робіт, в якому визначаються дати початку та закінчення всіх видів (етапів, комплексів) робіт, передбачених Договором.

Згідно п.18.2. Договору, узгоджено, що строком Договору є час, протягом якого Сторони будуть здійснювати свої права та виконувати обов`язки. Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2019 року, але у всякому разі до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Додатковою угодою № 1 від 31.12.2019 Сторони дійшли згоди внести зміни до п. 18.2 Договору та викласти його в новій редакції, а саме: «Строком Договору є час, протягом якого Сторони будуть здійснювати свої права та виконувати обов`язки. Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2019 року, але у всякому разі до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань».

Сторонами договору підписано Акт №9 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на суму 14 916,32 грн, Акт №7 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на суму 171 613,49 грн, Акт №6 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на суму 30 993,84 грн, Акт №4 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на суму 156 655,48 грн, Акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2020 року на суму 13 956,80 грн.

15.10.2020 між Департаментом регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації (за договором - Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДБН ІНЖБУД» (за договором - Сторона 2) укладено договір зберігання товарно-матеріальних цінностей №1 (далі - Договір зберігання №1).

Пунктом 1.1. Договір зберігання №1 Сторона-1 доручає, а Сторона 2 зобов`язується зберігати товарно - матеріальні цінності придбані для будівництва об`єкту: «Реконструкція очисних споруд господарсько - побутової каналізації у смт. Довбиш Житомирської області» згідно із специфікацією, що є Додатком до Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договір зберігання №1 загальна вартість товарно - матеріальних цінностей становить 923 238,60 грн, у тому числі ПДВ 20% - 153 873,10 грн.

Сторона 2 здійснює зберігання товарно-матеріальних цінностей за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 22/15.

Згідно п. 2.1.1 Договір зберігання №1 Сторона 2 несе обов`язок зберігати передані Стороною 1 товарно - матеріальні цінності та несе відповідальність за їх, втрату, псування (знищення), пошкодження та інше до введення об`єкта в експлуатацію.

Відповідно до п. 2.1.3 Договору зберігання №1 Сторона 2 зобов`язана нести відповідальність за втрату (нестачу) або пошкодження, товарно - матеріальних цінностей, їх кількість у відповідності із цим Договором та чинним в Україні законодавством з моменту придбання даних товарно - матеріальних цінностей.

Даний Договір є безоплатним (п. 3.1. Договору зберігання №1).

За умовами п.4.2. Договір зберігання №1 Сторони погодили, що Сторона 2 несе відповідальність за збереження і цілісність товарно-матеріальних цінностей з дати їх придбання. У випадку знищення або ушкодження майна, яке зберігається, або його частини, Сторона 2 повинна за свій рахунок придбати рівну кількість аналогічного майна в належному стані.

Пунктом п.6.1 Договір зберігання №1 вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін.

Відповідно до п.6.2, Договір зберігання №1 починає свій перебіг у момент, визначений у п.6.1 цього Договору та закінчується до повного виконання робіт по об`єкту: «Реконструкція очисних споруд господарсько-побутової каналізація у смт. Довбиш Житомирської області».

Сторони підписали Специфікацію до договору зберігання №1 на суму 923 238,60 грн та Акт №1 приймання-передачі від 15.10.2021 на суму 923 238,60 грн.

19.11.2020 між Департаментом регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації (за договором - Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДБН ІНЖБУД» (за договором - Сторона 2) укладено Договір зберігання товарно-матеріальних цінностей №2 (далі - Договір зберігання №2).

Пунктом 1.1. Договору зберігання №2 Сторона 1 доручає, а Сторона 2 зобов`язується зберігати товарно - матеріальні цінності, придбані для будівництва об`єкту: «Реконструкція очисних споруд господарсько - побутової каналізації у смт. Довбиш Житомирської області» згідно із специфікацією, що є Додатком до Договору.

Відповідно до п.1.2. Договору зберігання №2 загальна вартість товарно-матеріальних цінностей становить 881 787,98 грн, у тому числі ПДВ 20% - 146 964,66 грн.

Сторона 2 здійснює зберігання товарно-матеріальних цінностей за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 22/15.

Згідно п.2.1.1 Договору зберігання №2, Сторона 2 несе обов`язок зберігати передані Стороною 1 товарно-матеріальні цінності та несе відповідальність за їх втрату, псування (знищення), пошкодження та інше до введення об`єкта в експлуатацію.

Відповідно до п.2.1.3 Договору зберігання №2, Сторона 2 зобов`язана нести відповідальність за втрату (нестачу) або пошкодження, товарно-матеріальних цінностей, їх кількість у відповідності із цим Договором та чинним в Україні законодавством з моменту придбання даних товарно-матеріальних цінностей.

Даний Договір є безоплатним (п. 3.1. Договору зберігання №2).

За умовами п. 4.2. Договору зберігання №2 Сторони погодили, що Сторона 2 несе відповідальність за збереження і цілісність товарно - матеріальних цінностей з дати їх придбання. У випадку знищення або ушкодження майна, яке зберігається, або його частини, Сторона 2 повинна за свій рахунок придбати рівну кількість аналогічного майна в належному стані.

Пунктом п.6.1 Договору зберігання №2 цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін.

Відповідно до п.6.2 Договору зберігання №2, він починає свій перебіг у момент, визначений у п.6.1 цього Договору та закінчується до повного виконання робіт по об`єкту: «Реконструкція очисних споруд господарсько-побутової каналізація у смт. Довбиш Житомирської області».

Сторони підписали Специфікацію до договору зберігання №2 на суму 881 787,98 грн та Акт №1 приймання-передачі від 19.11.2020 на суму 881 787,98 грн.

Позивач стверджує, що підчас огляду об`єкту будівництва було виявлено ряд недоліків у виконаних за Договором підряду роботах та відсутність устаткування, переданого за договорами зберігання.

Так, за результатами огляду та встановлення ряду недоліків 19.02.2021 на адресу ТОВ «ДБН ІНЖБУД» надіслано лист-вимогу за № 03.4.-620 про усунення недоліків виконання умов договору №13 від 14.06.2019.

Гарантійним листом за №0421-04 від 21.04.2021 підрядник повідомив, що зобов`язується виконати роботи по усуненню недоліків до кінця травня 2021 року.

Однак, як вказує позивач, станом на 02.06.2021 Підрядником не усунуто недоліки на об`єкті, у зв`язку з чим Департаментом 02.06.2021 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Підрядника надіслано вимогу №01.3-1938 про прибуття 10.06.2021 представника Підрядника для підписання акту про порядок та строки усунення виявлених недоліків на об`єкті «Реконструкція очисних споруд господарсько-побутової каналізація у смт. Довбиш Житомирської області».

10.06.2021 комісією у складі представників Замовника та представника Підрядника складено акт щодо виявлених недоліків на об`єкті та були погоджені строки усунення недоліків до 01.07.2021.

Підрядником на претензію Департаменту від 02.06.2021 №01.3-1938 надано лист-відповідь, відповідно до якого останній повідомляє, що роботи з монтажу та підключення обладнання будуть завершені до 01.07.2021.

27.07.2021 Департаментом з метою встановлення факту усунення виявлених недоліків Підрядником на юридичну адресу ТОВ «ДБН ІНЖБУД» та Науково-інженерно-технічно-судобудівного Товариства з обмеженою відповідальністю «НТЦ Екологія» надіслано лист №01.3-2694 з проханням направити 04.08.2021 о 12 год. 00 хв. уповноважених осіб для обстеження об`єкта: «Реконструкція очисних споруд господарсько-побутової каналізація у смт. Довбиш Житомирської області» (30.08.2021 лист за №01.3-2694 від 27.07.2021, який був адресований ТОВ «ДБН ІНЖБУД» повернувся на адресу Департаменту, з відміткою поштового відділення зв`язку причини повернення «за закінченням терміну зберігання»).

Також, представниками Департаменту, Науково-інженерно-технічно-судобудівного товариства з обмеженою відповідальністю «НТЦ Екологія» та Довбиської ОТГ було складено Акт щодо виявлених недоліків від 04.08.2021, у якому зазначено про:

1) відсутність устаткування на суму 850 982,36 грн (згідно договорів зберігання);

2) невиконання будівельно-монтажних робіт устаткування на суму 32 927,80 грн;

3) неналежне виконання загально-будівельних робіт 175 001,20 грн.

11.08.2021 Департаментом на адресу ТОВ «ДБН ІНЖБУД» надіслано претензію № 01.3-2878, відповідно до якої Департамент вимагав у ТОВ «ДБН ІНЖБУД» повернути Департаменту устаткування на суму 850 982,36 грн, перерахувати на розрахунковий рахунок Департаменту 32 927,80 грн - за неналежно виконані будівельно-монтажні роботи устаткування та 175 001, 20 грн - за неналежне виконання загально будівельних робіт.

27.08.2021 вищевказана претензія повернулась на адресу Департаменту, з відміткою поштового відділення зв`язку причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

З огляду на викладене, позивач стверджує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ДБН ІНЖБУД" допущено недоліки у виконаних роботах за Договором підряду № 13 від 14.06.2019, які ним не були усунуті.

Викладеним Товариство з обмеженою відповідальністю "ДБН ІНЖБУД" завдало позивачу збитки, які останній просить суд стягнути з відповідача в сумі 32 927,80 грн - за неналежно виконані будівельно-монтажні роботи устаткування та в сумі 175 001,20 грн - за неналежне виконання загально - будівельних робіт.

Обґрунтовуючи вказані суми, позивач посилається на Розрахунок завищення щодо вартості виконаних робіт по об`єкту «Реконструкція очисних споруд господарсько-побутової каналізації у смт. Довбиш Житомирської області», акти щодо виявлення недоліків на об`єкті «Реконструкція очисних споруд господарсько-побутової каналізації у смт. Довбиш Житомирської області» від 10.06.2021 та від 04.08.2021, розрахунок збитків по об`єкту «Реконструкція очисних споруд господарсько-побутової каналізації у смт. Довбиш Житомирської області.

Також, позивач стверджує про відсутність у місцях зберігання устаткування на суму 850 982,36 грн, переданого відповідачу за договорами зберігання від 15.10.2020 та 19.11.2020, а тому вважає, що кошти в сумі 850 982,36 грн підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст. 852 ЦК України, Якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 882 ЦК України, замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до п. 6 листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013 року № 01-06/374/2013 «Про практику вирішення спорів пов`язаних із виконанням договорів підряду», відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем за Договором підряду виконано роботи, які були прийняті відповідачем без заперечень та зауважень, що підтверджується підписаними сторонами Актами №9 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на суму 14 916,32 грн, №7 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на суму 171 613,49 грн, №6 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на суму 30 993,84 грн, №4 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на суму 156 655,48 грн, №2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2020 року на суму 13 956,80 грн.

Відповідно до ст. 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

За змістом ст. 857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Відповідно до ст. 859 Цивільного кодексу України, якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов`язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку. Гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч.1 статті 846 Цивільного кодексу України).

Позивач стверджує, що після прийняття робіт за Договором підряду ним були виявлено невиконання будівельно-монтажних робіт устаткування та неналежне виконання загально-будівельних робіт відповідачем.

Позивач вважає, що невиконання відповідачем будівельно-монтажних робіт устаткування завдало йому збитки на суму 32 927,80 грн, а неналежне виконання загально-будівельних робіт відповідачем - на суму 175 001,20 грн.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що: кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу; одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

У відповідності до статті 224 Господарського кодексу України: учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено; під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з нормою статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Виходячи з наведених норм, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення виключає відповідальність боржника за невиконання або неналежне виконання зобов`язань у вигляді відшкодування збитків.

При цьому, позивач повинен довести наявність протиправної поведінки, збитків та причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками, а відповідач - відсутність своєї вини у заподіянні збитків.

Положеннями частини 1 статті 225 Господарського кодексу України передбачено, що: до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 226 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі. Не підлягають відшкодуванню збитки, завдані правомірною відмовою зобов`язаної сторони від подальшого виконання зобов`язання.

Згідно з частиною 2 статті 623 Цивільного кодексу України, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Таким чином, в розумінні чинного господарського законодавства збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

За загальним правилом, застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (понесені збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд прийшов до висновку, що посилання позивача на складені розрахунки та акти невиконаних/неякісно виконаних робіт не можуть вважатись належним доказом завдання позивачу збитків в розмірі 32927,80 грн та 175001,20 грн в розумінні ст. 76 ГПК України, оскільки такі розрахунки та акти не є доказом, що завдання збитків відбулось саме внаслідок неналежного невиконання відповідачем підрядних робіт за договором. З наданих документів не вбачається, що зазначені недоліки безпосередньо стоять у причинному зв`язку та є результатом протиправної поведінки відповідача, яка проявилась у невиконанні договірних зобов`язань.

Окрім цього, слід зазначити, що в даному випадку позивачем не понесені витрати у визначеному ним же розмірі, внаслідок невиконання та неякісного виконання відповідачем робіт, визначених договором підряду. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази понесення позивачем збитків у заявленому ним розмірі.

Крім того, суд зазначає, що оплата робіт за договором не є збитками у розумінні діючого законодавства.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, позивачем не доведено суду наявності складу цивільного правопорушення в діях відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та завданими збитками, як і не доведено факт спричинення шкоди відповідачем та розміру завданих збитків, що виключає можливість задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача збитків у розмірі 32 927,80 грн та 175 001,20 грн.

Також, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 850 982,36 грн збитків у розмірі вартості невстановленого обладнання з огляду на слідуючі обставини.

Частиною 1 ст. 936 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Приписами ч. 1 ст. 951 ЦК України встановлено, що збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

В силу ч. 2. ст. 951 ЦК України якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

В матеріалах відсутні будь-які належні і допустимі докази, що устаткування на суму 850 982,36 грн відповідачем втрачено, знищено або пошкоджено на вказану суму.

Позивачем також не надано доказів, що відповідач відмовився повертати або не повернув устаткування на суму 850 982,36 грн.

Суд також звертає увагу на положення п. 2.2. договорів зберігання, яким визначено, що Сторона-1 (позивач) в будь-який час має право перевірити стан та умови зберігання переданих товарно-матеріальних цінностей.

Проте, матеріали справи не містять доказів перевірки позивачем наявності товарно-матеріальних цінностей у місцях їх зберігання.

Крім того, з укладених договорів зберігання вбачається, що на випадок знищення або ушкодження майна, яке зберігається, сторони погодили, що відповідач має за свій рахунок придбати рівну кількість аналогічного майна в належному стані, а не відшкодувати його вартість.

Серед іншого суд також звертає увагу на невідповідність вартості майна, нібито втраченого відповідачем майна, вартості майна, переданого відповідачу на зберігання згідно зі специфікаціями, що є додатком № 1 до договорів зберігання товарно-матеріальних цінностей № 1 від 15.10.2020 і №2 від 19.11.2020.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем належними і допустимими доказами, не доведено суду наявності складу цивільного правопорушення в діях відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та завданими збитками, як і не доведено факт спричинення шкоди відповідачем та розміру завданих збитків, що виключає можливість задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача збитків у розмірі 850 982,36 грн.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням висновків, до яких дійшов суд при вирішенні даного спору, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено та підписано: 26.01.2022.

Суддя А.І. Привалов