ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

додаткова

"17" січня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2179/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши у судовому засіданні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг від 28.12.2021р. вх. № ГСОО 2-1543/21 про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу та Товариства з обмеженою відповідальністю „Смарт Гаджет від 28.12.2021р. вх. № ГСОО 2-1534/21 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по справі №916/2179/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг (49000, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 29; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Смарт Гаджет (64014, м.Одеса, вул. Маразліївська, 1/20; )

Про стягнення 2000000,00 грн.

Представники:

від позивача: Шмалько Ю.О., адвокат за ордером

від відповідача: Сакали М.Я., адвокат за ордером

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Смарт Гаджет про стягнення 2000000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору поставки товарів №2606 від 26.06.2020р. та направлено на стягнення частини заборгованості у розмірі 2000000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.12.2021р. провадження у справі №916/2179/21 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг до Товариства з обмеженою відповідальністю „Смарт Гаджет про стягнення 2000000,00грн. закрито. Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг на „17 січня 2022р. о 13:45, з повідомленням учасників справи. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг строк для подання доказів щодо розміру, понесених ним судових витрат - 5 днів після постановлення ухвали. Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю „Смарт Гаджет на „17 січня 2022р. о 13:45, з повідомленням учасників справи. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю „Смарт Гаджет строк для подання доказів щодо розміру, понесених ним судових витрат - 5 днів після постановлення ухвали.

28.12.2021р. до суду Товариством з обмеженою відповідальністю „Смарт Гаджет було надано заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якої відповідачем було заявлено до стягнення з позивача 9000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування поданої заяви відповідачем було надано Договір про надання правової допомоги №1450 від 20.08.2021р., Додаткову угоду №1 від 30.08.2021р. до Договору про надання правової допомоги №1450 від 20.08.2021р., рахунок №14 від 30.09.2021р., акт наданих послуг №14/09 від 30.09.2021р., платіжне доручення №1779 від 13.10.2021р., рахунок №21 від 31.10.2021р., акт наданих послуг №21/10 від 31.10.2021р., платіжне доручення №1811 від 23.11.2021р., рахунок №27 від 30.11.2021р., акт наданих послуг №27/11 від 30.11.2021р., платіжне доручення №1824 від 17.12.2021р., рахунок №29 від 21.12.2021р., акт наданих послуг №29/12 від 21.12.2021р.

Відповідачем було зазначено суду, що адвокатські витрати понесено ним внаслідок необґрунтованих дій позивача, оскільки позивач не погоджувався з доводами відповідача, які були викладені у відзиві та у заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог, та продовжував наполягати на задоволенні позовних вимог та на подальшому розгляді справи. Також позивачем було подано заяву про визнання недійсним одностороннього правочину відповідача.

За твердженнями відповідача, внаслідок необґрунтованих дій позивача, відповідач був вимушений понести витрати на оплату послуг адвоката за виконання адвокатом дій, а саме надання послуг на загальну суму 9000,00 грн.

28.12.2021р. до суду Товариством з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг було надано заяву про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якої позивачем було заявлено до стягнення суму грошових коштів 146000,00 грн. без ПДВ, витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування поданої заяви позивачем було надано Договір про надання правової допомоги від 17.03.2021р., Додаткову угоду №1 від 01.07.2021р., акт наданих послуг від 22.12.2021р. до Договору про надання правової допомоги від 17.03.2021р. та додаткової угоди до нього від 01.07.2021р. №1.

Позивачем було зазначено суду, що заявлена до відшкодування сума перевищує суду, заявлену у попередньому (орієнтованому розрахунку) через тривалий та складний розгляд справи з великою кількістю матеріалів. Також позивачем було зазначено, що ним своєчасно та в повному обсязі здійснювались вимоги суду, та позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг обґрунтовані, та зі змісту ухвали про закриття провадження у справі вбачається, що спір виник з неправильний дій відповідача. Як зауважує позивач, судом було встановлено, що на момент звернення позивача із позовом у цій справі, відповідач, всупереч умовами договору, свої зобов`язання не виконав.

Позивач вказує, що з огляду на очевидну неправомірність дій Товариства з обмеженою відповідальністю „Смарт Гаджет, які фактично призвели до вимушеного звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та спричинили відповідні судові витрати, вважає справедливим, і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, застосування ч. 9 ст. 129 ГПК України та покладення на відповідача судових витрат, оскільки, як стверджує позивач, спір у даному випадку виник саме внаслідок неправильних дій відповідача.

30.12.2021р. до суду відповідачем були надані заперечення на заяву позивача та зазначено суду, що саме внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач вимушений був понести витрати на оплату послуг адвоката.

Також відповідачем зазначалось щодо завищеної вартості послуг, що були надані адвокатом позивача.

Так відповідачем зазначалось суду, що за вивчення договірних відносин позивачем було виставлено рахунок на суму 5000,00 грн. та зазначений розмір витрат, за ґрунтування відповідача, є не співмірним. За підготовку та подання позовної заяви позивачем було виставлено рахунок на суму 15000,00 грн., що також, за ґрунтування відповідача є неспівмірним. Відповідач також зазначав, що розмір винагороди за участь у ондому судового засіданні у розмірі 6000,00 грн. є завищенним. Судове засідання, яке відбулось 20.09.2021р. та за яке позивачем заявлено 12000,00 грн. було призначено на одну і ту ж саму дату разом із засіданням по іншій справі.

Крім того, відповідачем було зауважено суду, що подання такого документу як заперечення проти об`єднання зустрічного позову ГПК України не передбачено.

Відповідачем також було зауважено суду, що вимоги, доводи, пояснення, які були викладені Товариством з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг у таких документах як відповідь на відзив, заява про визнання недійсним одностороннього правочину, клопотання про залучення додаткових доказів, додаткових пояснень, поясненнях на заперечення, узагальнюючих поясненнях були відхілені/у задоволенні судом було відмовлено, тому, за посиланням відповідача, витрати на підготовку даних документів не можуть буди стягнуті з відповідача.

Також відповідачем було зазначено суду, що витрати нараховані позивачем за ознайомлені із матеріалами справи у розмірі 5000,00 грн. є завищеними.

Крім того, у судовому засіданні, яке відбулось 17.01.2022р. відповідачем було подано заяву про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу.

06.01.2022р. до суду позивачем були надані заперечення на заяву відповідача та посилаючись на ч. 5 ст. 130 ГПК України, зазначено суду, що заява про зарахуванням зустрічних однорідних вимог, яка на думку суду стала підставою для припинення зобов`язань відповідача в процесі вирішення даного спору, разом з відзивом на позов була подана відповідачем 15.09.2021р., у зв`язку з чим позивач просив суд у задоволенні заяви відповідача відмовити.

Проаналізувавши зміст заяв та надані сторонами докази у сукупності, заслухавши доводи позивача та відповідача, суд дійшов таких висновків.

Як вже було зазначено судом, ухвалою господарського суду Одеської області від 21.12.2021р. провадження у справі №916/2179/21 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг до Товариства з обмеженою відповідальністю „Смарт Гаджет про стягнення 2000000,00 грн. закрито.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Частиною 5 ст. 130 ГПК України встановлено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч.6 ст. 130 ГПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Вказана норма передбачає надання оцінки судами діям позивача на предмет обґрунтованості/необґрунтованості, а не обґрунтованості/необґрунтованості поданого позивачем позову. Подання позову є однією з процесуальних дій позивача. Вказана норма не встановлює критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/необґрунтованості, а тому такі встановлюються у кожній справі відповідно до встановлених обставин.

Аналіз ст. ст. 129, 130 ГПК дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі суд зобов`язаний виходити з положень ч. 5 ст. 130 ГПК, оскільки вказана норма є спеціальною.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

28.12.2021р. до суду Товариством з обмеженою відповідальністю „Смарт Гаджет було надано заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якої відповідачем було заявлено до стягнення з позивача 9000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 244 ГПК України, яка підлягає застосуванню у даному випадку, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до ч.ч.1,3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з поданої відповідачем заяви, останній, заявляючи вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, зазначає, що такі витрати склали 9000,00 грн.

Поряд з цим суд зазначає, що частина 5 ст. 130 ГПК України передбачає право відповідача на компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, саме внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Однак, суд зазначає, що закриття провадження у даній справі відбулось на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, так як відповідачем в межах розгляду даної справи 15.09.2021р. вх. № ГСОО 24378/21 (вих. №1854 від 14.09.2021р.), з урахуванням заяви, що була додана до заперечень від 23.10.2021р. вх. № ГСОО 28145/21 (вих. №1151 від 22.10.2021р.) було надано заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Самим відповідачем зазначалось суду, що під час розгляду справи у суді ним здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог в погашення заборгованості за Договором поставки №2606 від 26.06.2020р., про що свідчить відповідна заява відповідача.

Судом було встановлено, що на момент здійснення відповідачем зарахування зустрічних однорідних вимог, яке відбулось за час розгляду справи в суді, вимоги сторін буди зустрічні, однорідні та строк виконання яких настав, а також з того, що їх зарахування не заборонено вимогами ст.602 ЦК України, і суд дійшов висновку про припинення зобов`язання відповідача щодо сплати позивачу боргу в розмірі 2000000,00 грн. як частини заборгованості за Договором поставки №2606 ВІД 26.06.2020р., що є предметом розгляду даної справи.

Приймаючи до уваги зазначене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат, пов`язаних з розглядом справи, оскільки позивачем правомірно було подано позов до суду, а закриття провадження у справі відбулось за висновком суду щодо відсутності предмету спору, за результатом встановлених судом обставин, та, зокрема, заяви відповідача, що була зроблена останнім вже під час розгляду справи у суді, у зв`язку з чим заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Смарт Гаджет від 28.12.2021р. вх. №ГСОО 2-1534/21 залишається судом без задоволення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у даному випадку встановлені судом обставини свідчать про обґрунтованість дій позивача по зверненню до суду за відповідним захистом своїх прав на момент такого звернення, тому відсутні підстави для компенсації відповідачу витрат на правову допомогу відповідно до ч. 5 ст. 130 ГПК.

Також, 28.12.2021р. до суду Товариством з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг було надано заяву про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якої позивачем було заявлено до стягнення суму грошових коштів 146000,00 грн. без ПДВ, витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

В ч. 4-7 ст. 129 ГПК України передбачено інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, позивачем було надано Договір про надання правової допомоги від 17.03.2021р., Додаткову угоду №1 від 01.07.2021р., акт наданих послуг від 22.12.2021р. до Договору про надання правової допомоги від 17.03.2021р. та додаткової угоди до нього від 01.07.2021р. №1.

Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з цим, суд зазначає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі, адже розмір таких витрат має бути не тільки доведений, документально обґрунтований, а і відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Положення ч. 1 ст. 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст.126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 р. у справі № 910/906/18.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява №19336/04, п. 269; рішення у справі Гімайдуліна і інші проти України від 10.12.2009 р., рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 р.). Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

17.01.2022 р. відповідачем було надано заяву про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Слід зазначити, що кожна справа має свою специфіку, а тому, враховуючи всі аспекти даної справи, суд вважає, що для належного представлення інтересів позивача у цій справі заявлені витрати не відповідають критеріям реальності та розумності, враховуючи не тільки характер спірних відносин, обсяг фактично виконаних адвокатським об`єднанням послуг та їх вартісну оцінку, а також необхідність всіх вказаних в актах виконаних робіт/наданих послуг витрат позивача.

Необхідність дотримання співмірності, обґрунтованості та розумного розміру гонорару адвоката, який покладається на іншу сторону, підтримано позицією Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеною в постанові від 01.08.2019 року у справі № 915/237/18.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі №911/2686/18 зазначено, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При цьому ,суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, господарський суд, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача, заперечення відповідача в контексті положення пункту 4 частини четвертої статті 126 ГПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена позивачем сума є неспівмірною зі складністю даної справи, нерозумною та несправедливою.

Враховуючи викладене та те, що заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповілдача, є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката, господарський суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в господарському суді, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, з огляду на заперечення останнього, підлягає зменшенню та відшкодуванню в сумі 50000,00 грн., яка може вважатись розумною, співмірною та справедливою.

Керуючись ст.ст. 123, 126,129, 130, 234, 344 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу від 28.12.2021р. вх. № ГСОО 2-1543/21 задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Смарт Гаджет (64014, м.Одеса, вул. Маразліївська, 1/20; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг (49000, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 29; ) суму грошових коштів у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3.В іншій частині заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг від 28.12.2021р. вх. № ГСОО 2-1543/21 залишити без задоволення.

4.В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Смарт Гаджет про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу від 28.12.2021р. вх. № ГСОО 2-1534/21 відмовити.

Повний текст додаткової ухвали складено та підписано 19 січня 2022р.

Додаткова ухвала набрала чинності 17 січня 2022р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного тексту.

Суддя Т.Г. Д`яченко