ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2022 р. Справа №926/1607/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Марка Р.І.,

Суддів: Плотніцького Б.Д.,

Скрипчук О.С.,

при секретарі судового засідання Залуцький Д.Т.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Хотинської міської ради № 02-13-6-1367 від 26.07.2021 (вх. № 01-05/2610/21)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 01.07.2021, повний текст рішення складено 05.07.2021

у справі № 926/1607/21 (суддя Тинок О.С.)

за позовом: Фізичної особи - підприємця Манюк Ірини Володимирівни, м. Хотин Чернівецької області

до Хотинської міської ради Чернівецької області, м. Хотин Чернівецької області

про визнання незаконними та скасування рішень,

за участі представників сторін:

від позивача: Гончарук В.Б;

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року Фізична особа - підприємець Манюк Ірина Володимирівна звернулася до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Хотинської міської ради Чернівецької області про визнання незаконними та скасування рішень.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 17.08.2020 між Хотинською районною радою та Манюк Іриною Володимирівною укладено договір купівлі-продажу будівлі флюрографічного кабінету Хотинської ЦРЛ, відповідно до п. 1.1. якого Хотинська районна рада, продала (оплатно передала), ОСОБА_1 нерухоме майно (будівлю флюорографічного кабінету Хотинської ЦРЛ, об`єкт нежитлової нерухомості, номер 13 (тринадцять), що розташований по вулиці Хмельницького Б., м. Хотин, Хотинського району Чернівецької області). Відповідно до п. 1.4. договору, нерухоме майно, що є предметом договору, розташоване на земельній ділянці, площею 0,1047 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:011:0074. В подальшому, 19.08.2020 ФОП Манюк І.В. звернулась до відповідача із заявою, в якій просила надати дозвіл на викуп земельної ділянки кадастровий номер :01:011:0074, однак відповідь на вказану заяву не отримала. Позивач вважає, що рішення Хотинської міської ради №704/68/20 від 01.10.2020, №757/74/20 від 01.12.2020, №47/03 від 23.03.2021 є незаконними та такими, що порушують його право на отримання земельної ділянки, що передбачено чинним законодавством України.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 01.07.2021 у справі №926/1607/21 позовні вимоги ФОП Манюк Ірини Володимирівни, задоволено повністю. Визнано незаконними та скасовано:

- рішення Хотинської міської ради VII скликання 68-ї сесії №704/68/20 від 01.10.2020 про надання дозволу на виготовлення технічних та проектних документацій із землеустрою в частині надання дозволу територіальній громаді міста в особі Хотинської міської ради на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо розподілу земельної ділянки, кадастровий номер :01:011:0074) загальною площею 0,1014 га., для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги по вул. Б. Хмельницького, 13 м. Хотин;

- рішення Хотинської міської ради VII скликання 74-ї сесії №757/74/20 від 01.12.2020 про затвердження технічних документацій із землеустрою в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги кадастровий номер :01:011:0074;

- рішення Хотинської міської ради VIII скликання виконавчого комітету №47/03 від 23.03.2021 про відведення земельної ділянки для суспільних потреб міста (стоянка транспортних засобів) в частині затвердження проекту схеми розподілу земельної ділянки по вул. Б. Хмельницького з кадастровим номером :01:011:0074, загальною площею 0,1047 га., з них 0,07 га. для суспільних потреб міста (стоянка транспортних засобів та спецтехніки КНП Хотинська багатопрофільна лікарня та КНП Хотинський Центр первинної медичної допомоги Хотинської міської ради). Стягнуто з Хотинської міської ради Чернівецької області на користь Фізичної особи - підприємця Манюк Ірини Володимирівни витрати зі сплати судового збору в сумі 6810,00 грн та витрати на правничу (правову) допомогу в сумі 20000,00 грн.

Рішення суду мотивоване положеннями ст. 144 Конституції України, ст. 79, 79-1, 116, 120, 134 ЗК України, ст. 16, 21, 319, 320, 377, 392 ЦК України, ст. 24, 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». Дослідивши матеріали справи, місцевий господарський суд зробив висновок про наявність у позивача права претендувати на набуття земельної ділянки (на якій розташоване належне йому нерухоме майно) шляхом викупу. Рішення Чернівецької міської ради, щодо визнання недійсними та скасування яких заявлено позов, зазначив місцевий господарський суд, порушують права та інтереси позивача щодо права викупу земельної ділянки на якій розташоване належне позивачу нерухоме майно, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, Хотинська міська рада оскаржила рішення суду в апеляційному порядку. На думку апелянта місцевим судом не з`ясовано дійсні наміри сторін щодо переходу права власності на земельну ділянку і її розміру на яку претендує позивач. На думку відповідача, суд повинен був встановити, нормативно визначений на місцевості розмір земельної ділянки, призначений для розміщення і обслуговування будівлі позивача. Також апелянт стверджує, що в оскаржуваному судовому рішенні не досліджено питання мети використання земельної ділянки позивачем.

Також Хотинська міська рада зазначає, що перехід майнових прав на нерухоме майно тягне за собою перехід прав на земельну ділянку де це майно розташоване в частині, на якій це майно розташоване, а не на всю земельну ділянку, оскільки розмір такої є значно більший, ніж саме нерухоме майно. Окрім цього, вважає відповідач, що у продавця (Хотинської центральної районної лікарні) не було права власності на земельну ділянку, де розташоване нерухоме майно, яке продавалось, лікарня користувалась даною земельною ділянкою, як землекористувач, відтак невірними є висновок про те, що з купівлею майна до покупця переходить право власності на землю.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає оскаржуване судове рішення законним та обгрунтованим, зазначаючи при цьому, що згідно норм чинного законодавства, позивач може претендувати на набуття земельної ділянки шляхом викупу, оскільки на ній розташоване належне позивачу нерухоме майно. Оскільки Хотинською міською радою не надано відповіді на заяву ФОП Манюк І.В. щодо можливості викупу земельної ділянки, то суд першої інстанції дійшов до вірних висновків про наявність підстав для скасування рішень Хотинської міської ради №704/68/20 від 01.10.2020, №757/74/20 від 01.12.2020, №47/03 від 23.03.2021, якими порушується право позивача на отримання земельної ділянки.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2021 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Марка Р.І., суддів Мирутенка О.Л., Скрипчук О.С.

25.08.2021 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді члена колегії Скрипчук О.С., здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 926/1607/21, відповідно до якого до складу колегії замість судді Скрипчук О.С. введено суддю Плотніцького Б.Д.

Ухвалою суду від 25.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Хотинської міської ради № 02-13-6-1367 від 26.07.2021 (вх. № 01-05/2610/21) на рішення Господарського суду Чернівецької області від 01.07.2021 у справі № 926/1607/21 та призначено її до розгляду на 29.09.2021.

Розпорядженням керівника апарату суду у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 через подання заяви про відставку, призначено проведення повторного автоматизованого розподілу даної справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2021 вказану справу розподілено до розгляду колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Марка Р.І., суддів Плотніцького Б.Д., Скрипчук О.С.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді члена колегії Плотніцького Б.Д. судове засідання 29.09.2021 не відбулося. Ухвалою суду від 18.10.2021 розгляд справи призначено на 18.11.2021.

Ухвалою суду від 18.11.2021 розгляд справи відкладено на 16.12.2021.

Ухвалою суд від 16.12.2021 розгляд справи відкладено на 17.01.2022.

Відповідач не забезпечив участі уповноваженого представника у судове засідання 17.01.2022. Заявою № 02-13-6-2145 від 29.11.2021 просить здійснювати розгляд справи без участі Хотинської міської ради.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.01.2022 заперечив доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просив залишити без змін оскаржувану ухвалу суду.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, апеляційним господарським судом встановлено наступне.

17.08.2020 між Хотинською районною радою в особі голови районної ради та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу будівлі флюрографічного кабінету Хотинської ЦРЛ, який зареєстровано в реєстрі за №709.

Пунктом 1.1 зазначеного договору встановлено, що продавець, Хотинська районна рада, на підставі рішення XLVI сесії VII скликання Хотинської районної ради №567/46/20 від 07.08.2020, - продала (оплатно передала), а покупець ОСОБА_1 - купила (оплатно прийняла), нерухоме майно, а саме: будівлю флюрографічного кабінету Хотинської ЦРЛ, об`єкт нежитлової нерухомості, номер 13 (тринадцять), що розташована по вулиці Хмельницького Б., м. Хотин, Хотинського району Чернівецької області, при умові повної сплати вартості будівлі флюрографічного кабінету Хотинської ЦРЛ, до посвідчення цього Договору Покупцем, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 250.

Відповідно до п. 1.2 договору право власності Продавця на будівлю флюрографічного кабінету Хотинської ЦРЛ, що є предметом даного договору, встановлюється на підставі: Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 14.06.2017.

У п.1.3 договору зазначено опис об`єкта нерухомого майна: А-1 будівля флюграфічного кабінету Хотинської ЦРЛ, загальною площею 149,2 кв. м., основна площа 69,9 кв. м.

Пунктом 1.4 договору визначено, що предмет договору, розташований на земельній ділянці, площею 0,1047 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:011:0074, цільове призначення для будівництва і обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги, яка знаходиться у постійному користуванні Продавця, що підтверджується Витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку, №НВ-020, виданого 12.08.2007.

Актом приймання-передавання нерухомого майна від 17.08.2020 Хотинська районна рада передала, а ОСОБА_1 прийняла нерухоме майно, про що свідчить підпис продавця та покупця на акті.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний №220558647, дата формування 17.08.2020, об`єкт нерухомого майна - Будівля флюрографічного кабінету Хотинської ЦРЛ, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , перебуває з 17.08.2020 у праві власності ОСОБА_1 , форма власності приватна, розмір частки 1/1.

Згідно Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №350678 від 07.12.2007 року постійним користувачем земельної ділянки площею 0,1047 га, яка розташована в м. Хотин, вул. Хмельницького Б., 13, кадастровий номер земельної ділянки :01:011:0074 значиться Хотинська центральна районна лікарня.

19.08.2020 позивач звернулась до відповідача із заявою з проханням надати дозвіл на викуп земельної ділянки кадастровий номер :01:011:0074, яка розташована в м. Хотин, вул. Хмельницького Б., 13, оскільки на останній знаходиться її нерухоме майно.

У відповідь на адвокатський запит № 02-12/6-747 від 01.04.2021 щодо земельної ділянки № :01:011:0074 Хотинська міська рада Чернівецької області надіслала лист № 02-13-6-590 від 07.04.2021, яким повідомила адвоката позивача про наявність:

- рішення Хотинської міської ради VII скликання 68-ї сесії №704/68/20 від 01.10.2020 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо розподілу земельної ділянки, кадастровий номер :01:011:0074) загальною площею 0,1014 га, для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги по вул. Б. Хмельницького, 13, м. Хотин;

- рішення Хотинської міської ради VII скликання 74-ї сесії №757/74/20 від 01.12.2020 про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги кадастровий номер :01:011:0074;

- рішення Хотинської міської ради VIII скликання виконавчого комітету №47/03 від 23.03.2021 про відведення земельних ділянок для суспільних потреб міста (стоянка транспортних засобів), яким затверджено проект схеми розподілу земельної ділянки по вул. Б. Хмельницького з кадастровим номером :01:011:0074, загальною площею 0, 1047 га, з них 0, 07 га для суспільних потреб міста (стоянка транспортних засобів та спецтехніки КНП «Хотинська багатопрофільна лікарня» та НКП «Хотинський Центр первинної медичної допомоги Хотинської міської ради».

Дослідивши обставини справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За змістом статті 144 Конституції України, ст. 12, 122 ЗК України, ст. 26 Закону України від 21.05.1997 N 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі Закон № 280/97-ВР) до виключної компетенції, зокрема, міських рад належить вирішення питань про надання у користування земельних ділянок із земель комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, Хотинською міською радою Чернівецької області прийнято рішення:

VII скликання 68-ї сесії від 01.10.2020 №704/68/20 про надання дозволу на виготовлення технічних та проектних документацій із землеустрою;

VII скликання 74-ї сесії від 01.12.2020 №757/74/20 про затвердження технічних документацій із землеустрою;

VIII скликання виконавчого комітету від 23.03.2021 №47/03 про відведення земельних ділянок для суспільних потреб міста (стоянка транспортних засобів).

Позивач стверджує, що вказаними рішеннями порушується його право на викуп земельної ділянки за кадастровим № :01:011:0074, яке виникло у нього з моменту купівлі нерухомого майна на даній земельній ділянці.

Місцевий господарський суд дійшов висновків про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 134 ЗК України позивач має право претендувати на набуття земельної ділянки на якій знаходиться належний їй на праві власності об`єкт нерухомого майна, шляхом викупу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

У частинах 1 та 4 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з інших дій, які за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 1 ст. 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 903/857/18, від 20.08.2019 у справі № 911/714/18.

У позовній заяві ФОП Манюк Ірина Володимирівна зазначає, що 19.08.2020 вона звернулась до Хотинської міської ради Чернівецької області із заявою з проханням надати дозвіл на викуп земельної ділянки кадастровий номер :01:011:0074, яка розташована в м. Хотин, вул. Хмельницького Б., 13, оскільки на останній знаходиться її нерухоме майно.

Відповіді щодо заявленої заяви вона не отримала, натомість з листа № 02-13-6-590 від 07.04.2021 дізналась про прийняття Хотинською міською радою оскаржуваних нею у даній справі рішень щодо цієї ж земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЗК України встановлено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 ст. 134 ЗК України визначено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

При цьому, мета, з якою надавалась попередньому користувачу земельна ділянка, правового значення у даному випадку немає враховуючи, що ч. 2 ст. 134 ЗК України передбачає продаж шляхом викупу лише тих земельних ділянок, на яких вже розташоване нерухоме майно, а не те, що у майбутньому відповідно до цільового призначення земельної ділянки може будуватись.

Статтею 20 ГПК України, яка визначає юрисдикцію господарських судів, встановлено, що у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, в тому числі, участь у земельних відносинах, з приводу яких виник спір, суб`єкта господарської діяльності, обов`язковою є наявність у фізичної особи статусу підприємця.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб є відкритою (ч. 2 ст. 50 ЦК України).

Відповідно до ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є, серед іншого, громадяни України, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Матеріалами справи підтверджується те, що 23.11.2011 проведено державну реєстрацію Фізичної особи-підприємця Манюк Ірини Володимирівни, вид діяльності, крім іншого, стоматологічна практика (основний).

Підприємець - це юридичний статус фізичної особи, який засвідчує право цієї особи на заняття самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Цивільні права й обов`язки фізичної особи, зокрема право власності, набуваються та здійснюються у порядку реалізації цивільної дієздатності цієї особи.

Наявність у фізичної особи статусу підприємця не свідчить про те, що з моменту її державної реєстрації як ФОП вона виступає в такій якості у всіх правовідносинах, зокрема і щодо земельних правовідносин, пов`язаних із правами на земельну ділянку під розміщеним на ній об`єктом нерухомого майна (правовий висновок викладений у Постановах Великої Палати Верховного суду від 12.06.2018 справа № 922/3204/17, від 17.10.2018 справа №922/2972/17 та від 09.04.2019 справа №910/19687/17).

Відповідно до ст. 319, 320 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, у тому числі для здійснення підприємницької діяльності. Відтак, фізична особа може користуватися земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомості нежитлового призначення, з різними цілями - як пов`язаними зі здійсненням нею господарської діяльності, так і ні (висновок постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 306/2004/15-ц).

На момент розгляду даної справи в суді, в ЄДРПОУ містяться дані про здійснення підприємницької діяльності у вигляді Манюк Іриною Володимирівною у вигляді: 86.23 Стоматологічна практика (основний), 31.02 Виробництво кухонних меблів, 16.23 Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів, 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, 82.19 Фотокопіювання, підготування документів та інша спеціалізована допоміжна офісна діяльність, 97.00 Діяльність домашніх господарств як роботодавців для домашньої прислуги, 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, тощо.

Дані про припинення позивачем підприємницької діяльності відсутні. Наведене свідчить про наявність правових підстав на використання ФОП Манюк І.В. земельної ділянки за кадастровим номером :01:011:0074, яка розташована в АДРЕСА_1 за її цільовим призначенням.

17.08.2020 ОСОБА_1 придбала у Хотинської районної ради нерухоме майно: А-1 будівля флюграфічного кабінету Хотинської ЦРЛ, загальною площею 149,2 кв. м., основна площа 69,9 кв. м., яке знаходиться на земельній ділянці площею 0, 1047 га за кадастровим номером земельної ділянки :01:011:0074 по вул. Б. Хмельницького, 13, м. Хотин. Договір купівлі-продажу зареєстровано в реєстрі за №709.

Відповідно до ст. 377 ЦК України, 120 ЗК України та принципу слідування юридичної долі земельної ділянки долі нерухомості, у разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на розташовані на земельній ділянці об`єкти, оскільки право власності на будівлі з усіма відповідними власності складовими - володінням, користуванням, розпорядженням ними, неможливе без перебування у власника будівель земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти нерухомості, у власності або користуванні.

Таку ж правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 29.10.2019 у справі №921/99/18, від 20.03.2019 у справі №910/6186/17, від 21.01.2019 у справі №910/22093/17.

У постанові Великої палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16 викладено правовий висновок про те, що земельні відносини, які формуються з приводу переходу земельних прав при набутті майнових прав на об`єкти нерухомості, розташовані на конкретній земельній ділянці, регламентуються нормами ЗК України, які є спеціальними відносно до цивільно-правових норм, які є загальними.

В апеляційній скарзі, відповідач наголошує на тому, земельна ділянка за кадастровим номером :01:011:0074 не знаходилась у постійному користуванні продавця (Хотинської районної ради), користувачем даної земельної ділянки згідно витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2020 (який на стадії апеляційного провадження просить долучити до матеріалів справи відповідач) є Хотинська центральна районна лікарня.

З даного приводу, судова колегія зазначає, що апелянт заявляючи клопотання про долучення зазначеного доказу до матеріалів справи просить визнати поважними причини щодо неподання доказів до суду першої інстанції та долучити до матеріалів справи вказаний Витяг, не зазначаючи при цьому причини пропуску такого строку.

Частиною 8 ст. 80 ГПК України визначено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною 1 статті 43 ГПК України визначено обов`язок сторін у справі добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).

Окрім цього, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989 (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") визначено, що право особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення).

Таким чином, долучений відповідачем до справи доказ не береться судом до уваги з огляду на те, що відповідачем не обгрунтовано поважності причин пропуску строків на подання доказів до суду першої інстанції. При цьому колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявний державний акт на право постійного користування земельною ділянкою № 0350678 від 07.12.2007, що містить інформацію про право постійного користування Хотинської центральної районної лікарні на земельну ділянку площею 0, 1047 га за кадастровим номером :01:011:0074. Рішення № 143/9 від 25.09.2007 про передачу земельної ділянки площею 0, 1047 га у постійне користування Хотинській центральній районній лікарні приймалось Хотинською міською радою.

Як вірно зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, у даній справі вирішується питання про право сторони на застосування певного способу набуття права на землю, щодо якого заперечує відповідач. При розгляді даної справи не встановлюються питання ціни, розміру, процедури, тощо, придбання земельної ділянки.

Згідно ст. 80 Земельного кодексу України (далі ЗК України), суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади - на землі державної власності.

Статтею 83 ЗК України встановлено, що у землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.

Статтею 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Тобто органом, який відповідно до законодавства України уповноважений приймати рішення щодо земельних ділянок територіальної громади міста Хотин є Хотинська міська рада.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 звернулась з заявою до уповноваженого на розгляд поданої нею заяви від 19.08.2020 про викуп земельної ділянки. Відповіді за результатами розгляду даної заяви міська рада позивачці не надала.

Щодо попередньо зареєстрованого за Хотинською центральною районною лікарнею права постійного користування земельною ділянкою площею 0, 1047 га, що знаходиться по вул. Б. Хмельницького, 13 м. Хотин, то таке право не спростовує права на розгляд заяви позивача про викуп земельної ділянки в порядку, визначеному ч. 2 ст. 134 ЗК України, яке виникло у неї після купівлі нерухомого майна, яке розташоване на цій земельній ділянці.

Відповідно до положень ст. ст. 79, 79-1 ЗК України земельна ділянка як об`єкт права власності це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Наведені вище норми чинного законодавства свідчать про те, що припинення права користування на частину земельної ділянки є неможливим, оскільки така частина (без формування її як окремої земельної ділянки) не являється об`єктом цивільних прав. В свою чергу, формування частини земельної ділянки, як окремої ділянки, без попереднього припинення права користування є неможливим.

Як вбачається з плану меж земельної ділянки за кадастровим номером :01:011:0074 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний №220558647 (дата формування 17.08.2020), об`єкт нерухомого майна - Будівля флюрографічного кабінету Хотинської ЦРЛ, яка розташована за адресою Чернівецька обл., Хотинський р., м. Хотин вул. Хмельницького Б., будинок 13, нерухоме майно позивача хоча і знаходиться на частині земельної ділянки, загальною площею 0,1047 га, однак, решта частини земельної ділянки вільна від забудови, не оформлена в якості окремої земельної ділянки, а залишається частиною єдиної земельної ділянки з відповідним кадастровим номером.

Як зазначено вище, ч. 2 ст. 134 ЗК України, не обумовлює можливості викупу земельної ділянки лише випадками повної її забудови, а вимагає лише розташування на земельній ділянці об`єктів нерухомого майна.

З наведеного вбачається, що позивачка ФОП Манюк І.В., має право претендувати на набуття даної земельної ділянки шляхом викупу.

В апеляційній скарзі апелянт стверджує, що судом першої інстанції не взято до уваги положення ч. 1 ст. 134 ЗК України, відповідно до якої обов`язок власників земельних ділянок комунальної форми власності входять не лише продаж, а передача в користування таких земельних ділянок.

З цього приводу колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає наступне.

Порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам визначено ст. 128 ЗК України.

З частини 2 ст. 128 ЗК України вбачається, що у разі наміру придбати у власність земельну ділянку, особа повинна подати заяву (клопотання) про це до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

До заяви (клопотання) додаються: документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд); копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу; копія свідоцтва про реєстрацію постійного представництва з правом ведення господарської діяльності на території України - для юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до законодавства іноземної держави.

Частиною 3 ст. 128 ЗК України визначено, що орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Підстави відмови в продажу земельної ділянки, визначені ч. 5 ст. 128 ЗК України, а саме:

а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки;

б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

в) якщо щодо суб`єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності;

г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність;

ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Відповідно до ч. 10 ст. 128 ЗК України рішення про відмову продажу земельної ділянки може бути оскаржено в суді.

Тобто, в разі непогодження Хотинської міської ради Чернівецької області з викупом земельної ділянки, відповідач, в силу ст. 128 ЗК України, мала би прийняти рішення щодо заявленої позивачкою заяви у вигляді або відмови в продажу із зазначенням обгрунтованих причин такої відмови, або ж рішення про надання дозволу позивачці на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки.

З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що Хотинська міська рада Чернівецької області не розглянула заяви позивачки (поданої відповідачу 19.08.2020) про надання дозволу на викуп земельної ділянки. Такі обставини свідчать про порушення її права, як претендента на земельну ділянку, на якій знаходиться придбане нею нерухоме майно.

Разом з тим, не розглянувши у терміни, визначені чинним законодавством, заяви позивачки про викуп земельної ділянки по вул. Б. Хмельницького, 13 за кадастровим номером :01:011:0074, Хотинська міська рада прийняла рішення: від 01.10.2020 № 704/68/20 про надання територіальній громаді міста в особі самої міської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо вказаної земельної ділянки; в подальшому, рішенням від 01.12.2020 № 757/74/20 затвердила таку технічну документацію; і рішенням № 47/03 від 23.03.2021 затвердила проект схеми розподілу земельної ділянки по вул. Б. Хмельницького за кадастровим номером :01:011:0074, загальною площею 0, 1047 га. Дані рішення прийняті після звернення позивача із заявою про надання їй дозволу на викуп земельної ділянки.

Таким чином, оскаржувані рішення органу місцевого самоврядування щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:011:0074, прийняті без врахування прав та інтересів позивачки у справі щодо цієї ж земельної ділянки, на якій знаходиться належне їй нерухоме майно.

Твердження відповідача про те, що позивачка не має права на всю земельну ділянку по вул. Б. Хмельницького, 13 за кадастровим номером :01:011:0074, а лише на її частину, необхідної для обслуговування придбаного нерухомого майна могло слугувати (в разі відсутності у заявника такого права) обгрунтуванням відмови органу місцевого самоврядування у задоволенні заяви ОСОБА_1 про викуп земельної ділянки.

Разом з тим, таке твердження не свідчить про правомірність дій відповідача при прийнятті рішень: №704/68/20 від 01.10.2020, №757/74/20 від 01.12.2020, №47/03 від 23.03.2021, оскільки такі рішення порушують в тому чисті право позивачки на земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування її нерухомого майна.

Статтею 13 Конституції України визначено, що землі є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Частиною 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (п. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно пункту "г" ч. 3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Отже, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі (подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.12.2019 у справі № 914/73/18, від 14.01.2020 у справі № 910/21404/17, від 23.12.2020 у справі 914/2057/18, тощо)

З наведеного вбачається, що відсутність відповіді-рішення (чи то у вигляді надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, чи то у вигляді відмови в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови) щодо заявленої позивачкою заяви про викуп земельної ділянки, свідчить про передчасність прийняття Хотинською міською радою Чернівецької області оскаржуваних позивачем рішень, які при цьому, порушують права та охоронювані законом інтереси позивача.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Скаржником не доведено наявності підстав, визначених ст.277 ГПК України, для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги. Таких підстав апеляційним судом також не встановлено.

Отже, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги, на підставі ст. 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Хотинської міської ради № 02-13-6-1367 від 26.07.2021 (вх. № 01-05/2610/21) залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Господарського суду Чернівецької області від 01.07.2021 у справі № 926/1607/21 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.01.2022.

Головуючий -суддя Марко Р.І.

Суддя Плотніцький Б.Д.

Суддя Скрипчук О.С.