ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25 січня 2022 рокуСправа № 921/61/22
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 №б/н (вх. №66) від 20.01.2022 про забезпечення позову у справі
за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача ОСОБА_2 , АДРЕСА_2
про стягнення (витребування з володіння) частки у статутному капіталі товариства в розмірі 49 250 грн
без виклику представників сторін
До Господарського суду Тернопільської області поступила позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення (витребування з володіння) частки у статутному капіталі товариства в розмірі 49 250 грн.
Разом із позовною заявою 21.01.2022 позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову №б/н (вх.№66) від 20.01.2022.
Згідно розпорядження №921/61/22 від 24.01.2022 призначено повторний автоматизований розподіл заяви про забезпечення позову та передано вказану заяву для розгляду судді Руденку О.В.
Позивач у заяві про забезпечення просить суд вжити заходи забезпечення шляхом: накладення арешту та заборони будь-яким способом відчужувати/передавати право власності на частку ТОВ "Поділля-Транс" розміром 49 250 грн; заборони державним реєстраторам вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії щодо товариства, у тому числі, але не виключно, такі дії: державну реєстрацію змін розміру статутного капіталу, змін засновників (учасників) Товариства, у тому числі включення або виключення засновників (учасників). Зазначає, що відповідач може здійснити дії, які ускладнять або унеможливлять витребування з володіння частки у статутному капіталі, у тому числі відчуження частки третім особам.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд прийшов до висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.
Забезпечення позову за своєю правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України.
Згідно з викладеною у ній правовою нормою, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. В силу ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Оцінюючи наведені заявником доводи суд зазначає, що за процесуальним законом достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.
Натомість, саме лише посилання на те, що відповідачем можуть бути вчинені дії щодо відчуження частки у статутному капіталі третім особам та в подальшому вчинення державним реєстратором будь-яких реєстраційних дій, без наведення жодного підтвердження цьому, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Окрім цього, суд констатує, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення, в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Суд зазначає, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Згідно зі ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Як вбачається із поданої заяви, заявником не надано доказів на підтвердження обставин ймовірного подальшого відчуження ОСОБА_2 частки у статутному капіталі товариства в розмірі 49 250 грн, скликання ТОВ "Поділля-Транс" загальних зборів з метою зміну складу засновників, статутного капіталу, керівника, уповноважених осіб, тощо.
В аспекті підстав для застосування заборони вчиняти реєстраційні дії, суду не доведено, що державним реєстратором отримано документи з метою проведення реєстраційних дій, або наявні наміри чи звернення осіб щодо вчинення таких дій.
Отже, звертаючись до суду, заявник жодним чином не обґрунтовує, що обставини, які можуть утруднити виконання судового рішення продовжують реально існувати станом на дату звернення до суду.
Таким чином, наведені у заяві про забезпечення позову доводи є необґрунтованими належними та допустимими засобами доказування.
Інших обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, позивачем не наведено. В той час як відповідно до вимог чинного законодавства, обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.
Тому, заява про вжиття заходів до забезпечення позову не підлягає задоволенню.
Відмовляючи у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 74, 136-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 №б/н (вх. №66) від 20.01.2022 про забезпечення позову відмовити.
2. Ухвалу направити сторонам по справі:
- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
- ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий господарський суд.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя О.В. Руденко