ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2022 р. Справа№ 910/9385/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Куксова В.В.

Разіної Т.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-постачальне підприємство "Завод Київспецпідйомтранс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021

у справі №910/9385/21 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-постачальне підприємство "Завод Київспецпідйомтранс"

про стягнення неустойки, ціна позову 88 400 грн.

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" (далі - АТ "Нікопольський завод феросплавів", позивач) звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-постачальне підприємство "Завод Київспецпідйомтранс" (ТОВ "Виробничо-постачальне підприємство "Завод Київспецпідйомтранс", відповідач) про стягнення 88 400 грн штрафу через неналежне виконання умов договору поставки № 1905551 від 25 вересня 2019 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі № 910/9385/21 позов АТ "Нікопольський завод феросплавів" задоволено.

Стягнуто з ТОВ "Виробничо-постачальне підприємство "Завод Київспецпідйомтранс" на користь АТ "Нікопольський завод феросплавів" 88 400 грн штрафу, 2 270 грн витрат з оплати судового збору.

Суд першої інстанції, встановивши невідповідність поставленого позивачем товару технічним характеристикам, беручи до уваги умови п. 5.6. договору, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення штрафу на користь позивача.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ТОВ "Виробничо-постачальне підприємство "Завод Київспецпідйомтранс" звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі № 910/9385/21, у позові відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник покликається на те, що рішення суду є необґрунтованим, безпідставним та незаконним.

Зокрема скаржник стверджує, що факт виготовлення відповідачем товару належної якості підтверджується: сертифікатом відповідності UA.PN.104.0298-20; декларацією про відповідність UA.TR.104D.0354-20 від 09.04.2020; дозволом ГУ Держпраці у Київські області № 1070.16.32 від 28.04.2016; протоколом випробувань; роботи проведені спеціалістом, що має відповідну кваліфікацію.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2021, справу № 910/9385/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М. Л. - головуючий суддя; судді: Куксов В. В., Разіна Т. І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 поновлено ТОВ "Виробничо-постачальне підприємство "Завод Київспецпідйомтранс" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі № 910/9385/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Виробничо-постачальне підприємство "Завод Київспецпідйомтранс"; розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв (відзивів) та клопотань в письмовій формі протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

02.07.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від АТ "Нікопольський завод феросплавів" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

У відзиві позивач вказує, що форс-мажорні обставини мають бути підтверджені сертифікатом Торгово-промислової палати України, вказані в апеляційній скарзі листи не були предметом розгляду в суді першої інстанції; позивач не порушив строки прийому товару, встановлених Інструкцією П-7; неприйняття позивачем товару ґрунтувалися на висновках експерта щодо виконання умов поставки за договором.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню чи зміні, з таких підстав.

Згідно з матеріалами справи, 05 вересня 2019 року АТ "Нікопольський завод феросплавів" (покупець) та ТОВ "Виробничо-постачальне підприємство "Завод Київспецпідйомтранс" (постачальник) уклали договір поставки № 1905551 (далі - Договір).

Окрім того, до Договору сторони уклали Додаткову угоду № 1/2004972 від 09 листопада 2020 року.

Згідно умов Договору постачальник узяв на себе зобов`язання в порядку та на умовах визначених Договором поставити АТ "Нікопольський завод феросплавів" у власність товар за повним найменуванням, маркою, видом, сортом, номенклатурою, в асортименті, кількості та за якісними характеристиками, код та УКТ ЗЕД за державним класифікатором продукції і послуг, за ціною вказаними у специфікації (Додаток), який є невід`ємною частиною цього договору, а позивач - прийняти та оплатити вартість товару на умовах передбачених договором.

Відповідно до п. 4.6. Договору порядок оплати і форми розрахунків вказуються в специфікаціях (додатках) до Договору.

Додатково сторони погодили, що покупець має право відтермінувати сплату за товар у випадках, передбачених п. 4.7. договору, при цьому таке одностороннє відтермінування оплати не буде вважатися порушенням умов договору.

Згідно з п. 12.1. Договору в редакції додаткової угоди № 1/2004972 від 09.11.2020, Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і скріплення їх підписів печатками. Строк дії договору закінчується 31.12.2021, але не раніше повного виконання зобов`язань сторонами.

Згідно з п.п. 5.2, 5.3. Договору покупець здійснює приймання товару за якістю відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді СРСР № П-7 від 25.04.1996 із змінами і доповненнями (далі - Інструкція П-6/П-7).

У разі виявлення покупцем під час приймання невідповідності фактично поставленого товару якості і/або асортименту та/або будь-яким іншим умовам Договору поставки покупець має право відмовитися від прийняття товару і розірвати Договір в односторонньому порядку без відшкодування будь-яких матеріальних чи моральних збитків постачальнику, або письмово за допомогою факсимільного, електронного чи поштового зв`язку сповістити постачальника і вказати термін в який повинен прибути представник постачальника на територію покупця.

Постачальник або його представник за довіреністю зобов`язується прибути не пізніше ніж у термін, вказаний у повідомленні для засвідчення факту невідповідності товару умовам договору шляхом підписання відповідного акта, передбаченого вимогами Інструкції П-6/П-7.

Відповідно до п. 5.5 Договору у разі, якщо постачальник не прибув або прибув із порушенням встановленого п. 5.3 договору строку, або відмовляється підписувати акт про невідповідність якості/кількості/асортименту та інших характеристик поставленого товару умовам даного договору, або за наявності спірних питань між сторонами про відповідність поставленого товару умовам договору, покупець має право залучити для перевірки відповідної кількості/якості/асортименту/інших характеристик товару представника незалежної організації (торгово-промислову палату України або іншу організацію, узгоджену сторонами). Постачальник зобов`язується замінити неякісний, невідповідний асортименту та іншим характеристикам товар на якісний, відповідний асортименту та іншим характеристикам протягом 20 календарних днів з дати підписання висновку незалежної організації.

У специфікаціях до Договору сторони передбачили передачу товару між покупцем та постачальником товару.

Так, відповідно до специфікацій відповідний товар передається в такі строки:

- № 1/1905551 кран підвісний електричний однобалковий в/п 5т (згідно креслення 1-4549-00ГЧ) вартістю 96000 грн з урахуванням ПДВ протягом 35 днів з моменту оформлення акредитиву;

- № 2/1905556 кран підвісний електричний однобалковий в/п 5т (згідно креслення 1-4549-00ГЧ) вартістю 198000 грн з урахуванням ПДВ протягом 40 робочих днів з моменту оформлення акредитиву;

- № 3/1906537 від 12 листопада 2019 р. кран-балка вантажопідйомністю 3,2 т (згідно креслення 18-7295-ОЛ36) вартістю 147999,99 грн з урахуванням ПДВ протягом 45 робочих днів з моменту оформлення акредитиву.

Суд, беручи до уваги видаткові накладні №№ ПЗ-0000399 від 08 грудня 2020 року, ПЗ-0000340 від 15 грудня 2020 року, ПЗ-0000020 від 18 березня 2020 року, акти приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів № 1879 від 24.12.2020, № 515 від 15.04.2020, № 691 від 03.06.2020, картки складського обліку № 1, № 2, № 53, висновки Дніпропетровської торгово-промислової палати № Н-1199 від 30 липня 2020 року, № Н-05 та № Н-06 від 05.01.2021 установив, що поставлений позивачем товар не відповідає встановленим вимогам щодо технічних характеристик, узгоджених сторонами у специфікаціях.

В межах розгляду справи встановлено, що:

- на корпусі електродвигуна крану підвісного електричного 1 т, крану-балки вантажопідйомністю 3,2 т відсутній інформаційний тильд;

- корпус металевий електричної шафи керування таллю не обладнаний ущільненням дверець;

- на інформаційних тильдах на наданому до огляду електрообладнанні не виявлено маркування ступеню захисту "ІР55", обумовленого кресленням 20-1423-00ГЧ, 18-7295-ОЛ36;

- на мосту крана підвісного електричного однобалкового вантажопідйомністю 5 т відсутні упори обмеження переміщення талі (кран).

Позивач заявив вимоги про стягнення неустойки за поставку товару неналежної якості (невідповідність технічним характеристикам відповідно до специфікацій до Договору).

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до приписів ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд установив, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки.

За укладеним сторонами Договором, відповідач зобов`язався поставити, а позивач прийняти та оплатити товар, визначений умовами договору.

Згідно зі статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовують загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Статтею 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 678 ЦК України покупець має право вимагати у разі передачі товару неналежної якості заміни товару.

Відповідно до умов п. 5.6. Договору у разі порушення строку заміни товару, встановленого п.п. 5.4, 5.5 Договору постачальник у строк до 3 банківських днів після закінчення такого строку заміни сплачує покупцю штраф у розмірі 20 % від вартості неякісного та/або невідповідного асортименту товару.

У статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частиною першою ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суд установив, що докази заміни неякісного товару на товар, який відповідав би вимогам щодо технічних характеристик, узгоджених сторонами у специфікаціях, відсутні.

За наведених підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з ТОВ "Виробничо-постачальне підприємство "Завод Київспецпідйомтранс" на користь АТ "Нікопольський завод феросплавів" належить 88 400 грн штрафу за поставку товару неналежної якості.

Що стосується доводів скаржника, зокрема щодо неналежності висновків Дніпропетровської торгово-промислової палати, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18, на якій ґрунтуються доводи відповідача, вказано про те, що висновок будівельно-технічного експертного дослідження від 18 серпня 2014 року є неналежним доказом, в тому числі, оскільки ЦПК України в редакції до 15 грудня 2017 року не було передбачено можливості складання такого висновку за зверненням учасника справи. При цьому зазначено, що у вказаному висновку будівельно-технічного експертного дослідження відсутні дані щодо попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Натомість в межах цієї справи узяті до уваги висновки фахівців торгово-промислової палати, які не є судовими експертами та не внесені до Реєстру судових експертів, тобто, обставини не є тотожним з оцінкою висновку експерта в межах справи № 522/1029/18.

Стосовно заяв відповідача про об`єктивну неможливість вчасної поставки заміненого товару, то суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що форс-мажорні обставини згідно закону та умов Договору мають бути підтверджені, зокрема, сертифікатом Торгово-промислової палати України або іншими державними органами.

Окрім того, колегія суддів не бере до уваги покликання скаржника на листи, зазначені в апеляційній скарзі, оскільки останні не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Порушень судом першої інстанції норм процесуального права в розумінні частини третьої ст. 277 ГПК України, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, а також неправильного застосування норм матеріального права колегією суддів під час перегляду справи не встановлено.

Крім того, аналізуючи повноту дослідження судом першої інстанції обставин справи та обґрунтування оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дотримано обов`язок щодо надання оцінки аргументам учасників справи, що відносяться до предмету спору, та не вбачає порушення останнім норм процесуального права, в частині надання оцінки доводам позивача. До того ж, у оскаржуваному судовому рішенні належним чином зазначені підстави, на яких останнє ґрунтується, що відповідає усталеній практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на правильне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 269, 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають приписам законодавства та фактичним обставинам справи, а рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення Господарського суду міста Києва 08.09.2021 у справі № 910/9385/21 без змін.

Судові витрати (судовий збір) на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, 129, 252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-постачальне підприємство "Завод Київспецпідйомтранс" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/9385/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 08.09.2021 у справі №910/9385/21 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали справи №910/9385/21 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді В.В. Куксов

Т.І. Разіна