ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.01.2022 м. Дніпро Справа № 904/6864/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Євтушенка Д.Є, розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (вх. №1371/22 від 11.01.2022) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та заяву Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (вх. №1372/22 від 11.01.2022 ) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у відповідній частині у справі:

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720)

до Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради (49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 29, офіс 504; ідентифікаційний код 32688148)

про стягнення основного боргу, інфляційних втрат, 3% річних та штрафних санкцій за неналежне виконання грошового зобов`язання у розмірі 52 922 597 грн. 76 коп.

Представники:

від стягувача: представник не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином;

від боржника: Аракелян А.Д. - представник.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021 закрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720) до Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради (49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 29, офіс 504; ідентифікаційний код 32688148) про стягнення 52 922 597 грн. 76 коп. у частині 39 067 630 грн. 91 коп. - основного боргу; стягнуто з Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради (49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 29, офіс 504; ідентифікаційний код 32688148) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720) 1 656 425 грн. 26 коп. - інфляційних нарахувань, 2 062 038 грн. 18 коп. - річних, 1 013 650 грн. 34 коп. - пені, та 192 603 грн. 91 коп. - витрати по сплаті судового збору; в решті позову відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного Господарського суду від 22.09.2021 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021 у справі №904/6864/20 скасовано в частині відмови у стягненні з Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 4 054 601,37 грн. пені; прийнято в цій частині нове рішення; стягнуто з Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 4 054 601,37 грн. пені; в решті рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021 у справі №904/6864/20 залишено без змін; стягнуто з Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 91 228,53 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021 було видано наказ від 28.09.2021.

На виконання постанови Центрального апеляційного Господарського суду від 22.09.2021 було видано наказ від 28.09.2021.

Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради у заяві (вх№1374/22 від 11.01.2022) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у відповідній частині просить визнати наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2021 про примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021 у справі № 904/6864/20 таким, що не підлягає виконанню у частині стягнення з КП «Теплоенерго» на користь АТ НАК «Нафтогаз України» пені у розмірі 1013 650,34 грн., інфляційних втрат у розмірі 1 656 425,26 грн. та 3% річних у розмірі 2 062 038,18 грн.

Також Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради у заяві (вх№1371/22 від 11.01.2022) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню просить визнати наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2021 про примусове виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 22.09.2021 щодо стягнення з КП «Теплоенерго» на користь АТ НАК «Нафтогаз України» 4 065 601,37 грн. пені таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяв посилається на те, що: - відповідно до статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" від 03.11.2016 №1730-VІІІ зі змінами відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" від 14.07.2021 №1639-ІХ передбачено списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення; - нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, утворену спіном на 1 червня 2021 року, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не можуть бути предметом подальшого продажу та врегульовуються у такий спосіб: підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частина боргу здійснено до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону; - згідно картки рахунку 631 за період з 23.12.2020 по 10.01.2022 та Акту звіряння розрахунків станом на 31.05.2021 остаточний платіж за договором № 3687/18-КП-4 від 22.10.2018 було здійснено 27.04.2021 і станом на дату проведення звіряння взаєморозрахунків між сторонами, така заборгованість уже не обліковувалась; - заборгованість за договором про постачання природного газу №3687/18-КП-4 від 22.10.2018 є погашеною станом на 01.06.2021, тобто у передбачений абзацом 3-5 частини 1 статті 7 Закону № 1730-VІІІ в редакції Закону № 1639-ІХ строк.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2022 прийнято заяву Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради (вх№1374/22 від 11.01.2022) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у відповідній частині, та заяву Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради (вх№1371/22 від 11.01.2022) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, призначити їх до розгляду в засіданні на 24.01.2022 о 15:00 год.

Стягувач у запереченнях (вх№ 2264/22 від 17.01.2022 та вх.№2266/22 від 17.01.2022) на заяву боржника (вх. №1371/22 від 11.01.2022) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, та заяву боржника (вх. №1374/22 від 11.01.2022) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у відповідній частині, просить відмовити боржнику у задоволенні заяв, оскільки: - відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №910/9026/13 від 12.10.2018, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність. чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин; - перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється; - приписи Закону №1730 не наділяють суд процесуальною можливістю визнавати недійсними видані виконавчі документи, у зв`язку із прийняттям вказаного Закону, оскільки у останньому відсутня пряма вказівка на вчинення такої дії, як і відсутня вказівка про припинення існуючого між сторонами зобов`язання.

У судове засідання 24.01.2022 з`явився представник боржника, представник стягувача у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення заяви боржника (вх. №1371/22 від 11.01.2022) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та заяви боржника (вх. №1374/22 від 11.01.2022) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у відповідній частині, з огляду на наступне.

Як вбачається, 29.08.2021 набрав чинності Закон України від 14.07.2021 № 1639-IX "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (далі - Закон № 1639-ІХ).

Зазначеним Законом, внесено зміни до Закону України від 03.11.2016 №1730-VIII "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон №1730-VIII).

Статтею 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" в редакції, з урахуванням змін, внесених Законом від 14.07.2021 № 1639-IX, визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та послуги з його розподілу і транспортування, за теплову енергію, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію.

На відміну від приписів статті 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", законодавець не обмежив дію Закону № 1730-VIII на суб`єктів, в залежності від включення їх до Реєстру.

Згідно із статтею 7 Закону 1730-VIII, із змінами, внесеними Законом № 1639-ІХ, на реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ, а також послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію станом на 1 червня 2021 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.

Нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, утворену станом на 1 червня 2021 року, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не можуть бути предметом подальшого продажу та врегульовуються у такий спосіб:

- підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону;

- підлягають списанню, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Судом встановлено, що між боржником та стягувачем сума основного боргу за договором №3687/18-КП-4 від 22.10.2018 відсутня, що підтверджується актом звіряння розрахунків станом на 31.05.2021 (т. 5, а. с. 229-230).

Таким чином, погашення основної частини боргу відбулося до 1 червня 2021 року.

За таких обставин, суд погоджується із позицією боржника, що на відносини сторін у даному випадку розповсюджуються норми частини 2 статті 7 Закону 1730-VIII.

Запроваджений Законом механізм списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, виключає правомірність примусового стягнення з відповідача зазначеної заборгованості.

Термін "списання заборгованості" не є цивільно-правовим терміном, він застосовується у сфері організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності, які ґрунтуються, у тому числі, на принципах:

- повного висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі;

- нарахування - доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів;

- превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Аналізуючи Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", суд зазначає, що встановлений законодавцем обов`язок списати заборгованість з неустойки, 3% річних, інфляційних витрат, має на меті вилучення з обліку кредитора, та, як наслідок, звільнення боржника від додаткового навантаження, в умовах повного виконання основного зобов`язання задля забезпечення досягнення мети Закону №1730-VIII, а саме забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

При цьому, суд зауважує, що встановлений Законом обов`язок списати заборгованість виникає у стягувача з моменту набрання ним чинності. Заперечення стягувача, в умовах чітко встановлених та підтверджених судом в межах цієї справи боргових зобов`язань, не може впливати на права боржника бути вільним від боргів, які підлягають списанню.

Заперечуючи проти задоволення заяви боржника, стягувач посилається на те, що спірні боргові зобов`язання (пеня, 3% річних та інфляційні витрати) не обліковані в реєстрі підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, у зв`язку з чим на них не розповсюджується дія статті 7 Закону № 1730-VIII.

Як вбачається зі змісту абзацом 4 частини 1 статті 1 Закону заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону віднесена заборгованість за спожиті енергоносії та заборгованість з різниці в тарифах. Під процедурою врегулювання заборгованості законодавець визначив заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

З контекстного змісту Закону №1730-VIII випливає, що вказана вище заборгованість та заборгованість з 3% річних, неустойки, інфляційних витрат відокремлені законодавцем, хоча остання заборгованість включається у довідку для включення в реєстр, але вона відображається із основною заборгованістю, яка підлягає врегулюванню згідно з Законом.

Неможливість внесення до реєстру основної заборгованості, яка погашена станом на 1 червня 2021 року, на погляд суду, унеможливлює та робить недоцільним внесення заборгованості зі сплати неустойки, 3% річних та інфляційних витрат, в умовах відсутності боргу, який підлягає врегулюванню за Законом.

Дана позиція господарського суду узгоджується із частиною 2 статті 7 Закону №1730-VIII, за якою нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, утворену станом на 1 червня 2021 року, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не можуть бути предметом подальшого продажу та підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 1 червня 2021 року.

Отже, відсутність основного боргу та обов`язок списати неустойку (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних з дня набрання чинності Законом, виключає будь - який їх облік у реєстрі, який формується з нової редакції після набрання Законом чинності.

Щодо заперечень стягувача відносно обов`язковості судового рішення, яким стягнуто спірну заборгованість в межах справи 904/6864/20 (перша інстанція та апеляційна), суд зазначає наступне.

Відповідно до змісту статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення статті жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Суд у даному випадку враховує практику Європейського суду з прав людини про те, що очікування особи від виконання рішення суду на його користь є майном.

При цьому суд зауважує, що мета Закону №1730-VIII полягає у забезпечені загального інтересу та інтересів суспільства - забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, діяльність яких пов`язана із виконанням житлово-комунальних послуг, які визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги", як результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Отже, дія держави, пов`язана із запровадженням процедури списання заборгованості, визначеної статтею 7 Закону № 1730-VIII, у даному випадку не виходить за межі статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Статтею 8 Закону №1730-VIII законодавець запровадив гарантії забезпечення прав та інтересів кредиторів в умовах реалізації механізмів оздоровлення теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

З доданих до заяви документів вбачається, що Департаментом економіки систем життєзабезпечення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України боржнику надіслано повідомлення про включення до Реєстру підприємств, що беруть участь в процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (т. 5, а.с. 238-239).

За приписами частини 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Враховуючи висновки суду про відсутність правових підстав для стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат, у зв`язку із запровадженням механізму забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, суд зазначає, що підлягають визнанню такими, що не підлягає виконанню:

- наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2021 у справі №904/6864/20 в частині стягнення з Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради (49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 29, офіс 504; ідентифікаційний код 32688148) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720) 1 656 425 грн. 26 коп. - інфляційних нарахувань; 2 062 038 грн. 18 коп. - річних; 1 013 650 грн. 34 коп. - пені;

- наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2021 від 28.09.2021 у справі №904/6864/20 про стягнення з Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради (49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 29, офіс 504; ідентифікаційний код 32688148) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720) 4 054 601 грн. 37 коп. - пені.

За таких обставин, заяву Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради (вх№1374/22 від 11.01.2022) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у відповідній частині, та заяву Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради (вх№1371/22 від 11.01.2022) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню слід задовольнити.

Керуючись статтями 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (вх. №1371/22 від 11.01.2022) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та заяву Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (вх. №1374/22 від 11.01.2022) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у відповідній частині.

2. Визнати такими, що не підлягають виконанню:

- наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2021 у справі №904/6864/20 про примусове виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 22.09.2021 щодо стягнення з Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 29, офіс 504; ідентифікаційний код 32688148)на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720) 4 054 601 (чотири мільйона п`ятдесят чотири тисячі шістсот одна) грн. 37 коп. - пені.;

- наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2021 у справі №904/6864/20 про примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021 щодо стягнення з Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 29, офіс 504; ідентифікаційний код 32688148) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720) 1 656 425 (один мільйон шістсот п`ятдесят шість тисяч чотириста двадцять п`ять) грн. 26 коп. - інфляційних нарахувань, 2 062 038 (два мільйони шістдесят дві тисячі тридцять вісім) грн. 18 коп. - річних та 1 013 650 (один мільйон тринадцять тисяч шістсот п`ятдесят) грн. 34 коп. - пені.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 24.01.2022.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254 - 259 Господарського процесуального кодексу України, до Центрального апеляційного господарського суду з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписано 26.01.2022.

Суддя Т.В. Загинайко