ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2022 справа № 914/3590/21

Господарський суд Львівської області у складі судді О.Д. Запотічняк

за участю секретаря судового засідання А.П. Полянського

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м.Львів

до відповідача: Комунального підприємства Сокальської міської ради «Сокальтеплокомуненерго», Львівська обл., м. Сокаль,

про стягнення 170 249,57 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Олійник О.О. - представник;

від відповідача : не з`явився;

Хід розгляду справи.

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Комунального підприємства Сокальської міської ради «Сокальтеплокомуненерго» про стягнення з 170 249,57 грн.

Ухвалою від 30.11.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив розгляд справи на 23.12.2021

Як вбачається з інформації, що знаходиться на веб-сайті Публічного акціонерного товариства "Укрпошта", поштове відправлення з ухвалою суду про відкриття провадження (ідентифікатор поштового відправлення 605) вручено Відповідачу 03.12.2021 р.

Ухвалою від 23.12.2021 суд відклав розгляд справи на 12.01.2022.

12.01.2022 через відділ документообігу представником позивача подано додаткові пояснення (Вх. № 644/22).

Ухвалою від 12.01.2022 суд відклав розгляд справи на 20.01.2022.

20.01.2022 через канцелярію суду представником Позивача подано клопотання про долучення деталізованого розрахунку (Вх. № 1566/22), з якої вбачається зменшення позовних вимог, однак у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України суд не приймає подане клопотання.

В судове засідання 20.01.2022 з`явився представник Позивача, надав пояснення по суті спору, просив позов задоволити, Відповідач не з`явився, причин не явки не вказав, відзив на позовну заяву не подав.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги те, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням введених обмежень, пов`язаних із запровадженням в Україні карантину), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням ч. 2 ст. 178 ГПК України.

В судовому засіданні 20.01.2022 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 170 249,57 грн перевищення обсягу річної замовленої потужності відповідно до укладеного між сторонами договору розподілу природного газу, шляхом підписання відповідачем заяви - приєднання № 09420МВQNEGТ016 від 01.01.2016, з яких: 159230,39 грн заборгованість за перевищення обсягу замовленої потужності, 3035,85 грн інфляційних втрат, 1217,13 грн - 3% річних та 6766,20 грн пені за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правова позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати заборгованості не подав. Таким чином, відсутність будь-яких заяв або клопотань відповідача, з урахуванням направлення судом на адресу відповідача копії ухвал у справі, свідчить про незацікавленість відповідача у розгляді справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Фактичні обставини встановлені судом.

01.01.2016 року між Акціонерним товариством оператор газорозподільної системи "Львівгаз" (Оператор ГРМ) та Комунальним підприємством Сокальської міської ради «Сокальтеплокомуненерго» укладено договір розподілу природного газу (далі - Договір) шляхом підписання споживачем заяви-приєднання № 09420МВQNEGТ016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Укладення у спрощений спосіб АТ "Львівгаз" договору розподілу природного газу з не побутовим споживачем Комунальним підприємством Сокальської міської ради «Сокальтеплокомуненерго» підтверджується підписаною останнім заявою-приєднанням № 09420МВQNEGТ016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) від 01.01.2016 р., яка разом із умовами Типового договору розподілу природного газу складають договір розподілу природного газу.

Відповідно до п. 1.1 Договору Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3 Договору).

Згідно п. 2.1 Договору, за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

Споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи за умови включення його до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у періоді фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи до початку такого періоду. Наявність підтвердженого обсягу природного газу Споживача (його постачальника) доводиться до відома Оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку Оператором ГТС, а до відома Споживача - його постачальником. За відсутності у Споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб Споживача на відповідний календарний період Споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 3.3. Договору, споживач, що не є побутовим, зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання. Якщо за підсумками місяця фактичний об`єм споживання природного газу Споживача буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, врегулювання небалансу (дефіциту) природного газу буде здійснюватись його постачальником у встановленому законодавством порядку та відповідно до умов договору постачання природного газу.

Згідно п. 5.1. Договору, облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором. Якщо комерційний вузол обліку встановлений не на межі балансової належності сторін (точка вимірювання не збігається з точкою комерційного обліку), фактичний об`єм природного газу визначається з урахуванням втрат та витрат природного газу між точкою вимірювання і межею балансової належності сторін шляхом їх додавання/віднімання до/від об`єму природного газу, визначеного комерційним вузлом обліку в точці вимірювання, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку Споживача (п. 5.2. Договору).

Відповідно до п. 6.1. п. 6.2 Договору, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Згідно п. 6.3 Договору, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.8. Договору).

Згідно із п.п. 1 п. 7.4 Договору, споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

На виконання вимог Договору, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг розподілу природного газу у січні 2021 року липні 2021 року, що підтверджується актами наданих послуг № ЛВЯ81000801 від 31.01.2021 р.; №ЛВЯ81021873 від 28.02.2021 р.; №ЛВЯ81030767 від 31.03.2021 р.; №ЛВЯ81043597 від 30.04.2021 р.; №ЛВЯ81053773 від 31.05.2021 р.; №ЛВЯ81070759 від 30.06.2021 р.; №ЛВЯ81083530 від 31.07.2021 р.

Вищевказані акти наданих послуг підписані та скріплені відбитками печаток представниками сторін без будь-яких зауважень та заперечень.

01 серпня 2021 року між АТ Львівгаз та КП Сокальтеплокомуненерго укладено Додаткову угоду № ДУ-1/09420 МВQNEGТ Т016 від 01.08.2021 р., відповідно до якої, дію договору № 09420МВQNEGТ016 від 01.01.2016 р. припинено.

Однак, допустило перевищення фактичного обсягу використання потужності над обсягом нарахованої річної потужності і на дату розірвання договору розподілу природного газу різниця між фактично спожитою та нарахованою замовленою потужністю складає 78983,33 м.куб.

Відповідно до звіту про фактичне використання потужності від 31.07.2021 р., станом на липень 2021 року КП Сокальтеплокомуненерго фактично спожита потужність

669 468,01 м3 при обсязі сплаченої річної замовленої потужності 590 484,68 м3, різниця між фактично спожитою та сплаченою замовленою потужністю 78 983,33 м3.

Позивачем та відповідачем підписано акт рахунок № 61121361 від 31.07.2021 року про перевищення обсягу річної замовленої потужності на суму 159 230,39 грн.

З метою оплати вказаної заборгованості АТ «Львівгаз» виставив відповідачу рахунок на оплату № 61121361 від 31.07.2021 на суму 159 230,39 грн.

Доказів сплати позивачу відповідачем заборгованості в сумі 159 230,39 грн за надану послугу з розподілу природного газу суду не подано.

З огляду на те, що відповідачем не сплачено позивачу різниці між вартістю фактично використаної потужності та вартістю оплаченої річної замовленої потужності, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за перевищення обсягу річної замовленої потужності за 2021 рік в сумі 159 230,39 грн, 3 035,85 грн інфляційних втрат, 1217,13 грн - 3% річних та 6 766,20 грн пені.

Оцінка суду.

Частиною 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України передбачено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями статей 11 Цивільного кодексу України та 174 Господарського кодексу України унормовано, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Стаття 627 ЦК України закріплює свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 40 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №2494 від 30.09.2015 відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" затверджено Кодекс газорозподільних систем, який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Відповідно до п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем як оператором ГРМ та відповідачем як споживачем укладено договір розподілу природного газу шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання № 09420МВQNEGТ016 від 01.01.2016.

Згідно з п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Пунктом 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами споживача за попередній газовий рік та одночасно повідомити його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік. У такому повідомленні Оператор ГРМ одночасно має зазначити про: величину річної замовленої потужності на поточний календарний рік; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у поточному календарному році; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у наступному календарному році; покази лічильника природного газу/інші дані, за якими було сформовано (станом на 30 вересня поточного року) розмір річної замовленої потужності (за замовчуванням) на наступний календарний рік (для побутових споживачів).

Така інформація надається споживачеві шляхом розміщення її у платіжних документах (для побутових споживачів), особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими).

Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність сумарно по всіх його об`єктах, величина перевищення має бути сплачена споживачем за півторакратною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Доказів подання відповідачем позивачу заявки на величину річної замовленої потужності його об`єктів у строк, що визначений п. 2 глави 6 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, суду не подано.

З огляду на зазначене, визначення величини річної замовленої потужності об`єктів відповідача здійснювалось позивачем на підставі даних їх фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року у відповідності до вимог п. 6.2 Типового договору та п. 2 глава 6 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.12.2020 №2776 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Львівгаз» позивачу з 01 січня 2021 року встановлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,68 грн за 1 м.куб. на місяць (без урахування ПДВ).

Відповідно до актів приймання-передачі природного газу, які складались сторонами за період з січня 2021 по липень 2021 року включно, об`єктом відповідача фактично спожито природного газу в об`ємі 669 468,01 м.куб.

Акти наданих послуг з розподілу природного газу (потужність) за період з січня по липень 2021 року підписані сторонами без зауважень. Відповідно до актів за вказаний період, виходячи із величини замовленої потужності об`єкта споживача за місяць в розмірі 84 354,95 м. куб., відповідачем, як стверджує позивач, оплачено річну замовлену потужність у 2021 році в загальному обсязі 590 484,65 м.куб. Доказів протилежного суду не подано.

П.6.5. Типового договору передбачає, у випадку якщо Споживач, що не є побутовим, в установленому Кодексом ГРМ порядку самостійно здійснив замовлення величини річної потужності по всіх його об`єктах (об`єкту) в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік та фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний з моменту перевищення фактичного обсягу над заявленим здійснювати оплату вартості перевищення річної замовленої потужності, велична якої визначається за формулою, наведеною у позові.

Підписаним сторонами актом рахунком № 61121361 від 31.07.2021 зафіксовано перевищення річної замовленої потужності (78983,33*1,68 грн), що складає загалом 159 230,39 грн, в тому числі ПДВ 26538,40 грн.

Додатковою угодою від 01.08.2021 дію договору припинено з 01.08.2021.

Пунктом 9 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що якщо на дату розірвання договору розподілу природного газу або вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу фактичний обсяг споживання сумарно по всіх об`єктах цього споживача або об`єкту, який було вилучено з заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу буде перевищувати оплачену річну замовлену потужність поточного календарного року з урахуванням місяця, в якому розірваний договір або вилучений об`єкт із заяви-приєднання, споживач зобов`язаний в десятиденний строк з дня виставлення рахунку сплатити оператору ГРМ різницю між вартістю фактично використаної потужності та вартістю оплаченої річної замовленої потужності. При цьому за наявності двох і більше об`єктів споживача величина оплаченої вартості річної потужності по об`єкту визначається пропорційно розміру річної замовленої потужності такого об`єкта до загального розміру річної замовленої потужності цього споживача.

З матеріалів справи слідує, що укладений сторонами договір розподілу природного газу № 09420МВQNEGТ016 від 01.01.2016 розірваний за взаємною згодою сторін з 01.08.2021, про що сторонами укладено додаткову угоду №1 від 01.08.2021.

З огляду на зазначене, різниця між розміром нарахованої річної замовленої потужності на 2021 рік (590484,68 м.куб.) та фактичним обсягом споживання природного газу за період з січня по липень 2021 року (669468,01 м. куб.) становить 78 983,33 м.куб.

Отже, позовні вимоги в цій частині є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, визнаються відповідачем, та підлягають задоволенню.

Статтями 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів, які би підтверджували оплату ним різниці між вартістю фактично використаної потужності та вартістю оплаченої річної замовленої потужності в сумі 159 230,39 грн або спростовували доводи позивача, суду не подано.

Щодо нарахування пені, суд зазначає наступне.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.8.2. Типового договору розподілу природного газу у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно з ч.2 ст.343 ГК України пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Позивачем нараховано Відповідачу пеню на суму 6766,20 грн, суд перевіривши розрахунок та періоди нарахування останньої, зазначає, що такий здійснено невірно, до стягнення підлягає пеня у розмірі 5440,01 грн.

Разом з тим, Позивачем нараховано 3% річних в сумі 1217,13 грн. та інфляційні втрати в сумі 3035,85 грн.

Перевіривши відповідні розрахунки, суд зазначає що нарахування інфляційних втрат обчислено вірно, щодо 3% річних до стягнення підлягає сума 968,47 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України, вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України, встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані та підлягають до задоволення частково в розмірі 159230,39 грн різниці між розміром нарахованої річної замовленої потужності та фактичним обсягом споживання природного газу, 5440,01 грн пені, 968,47 грн 3% річних та 3035,85 грн інфляційних втрат. В задоволенні решти відмовити за безпідставністю.

Судові витрати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, судовий збір підлягає до стягнення з Відповідача в сумі 2530,12 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Сокальської міської ради «Сокальтеплокомуненерго» (80000, Львівська обл., м. Сокаль, вул. Героїв УПА, буд. 21, ) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (79039, м. Львів, вул. Золота, буд. 42, ) 168 674,72 грн заборгованості та 2530,12 грн судового збору.

3. В задоволенні решти - відмовити.

Наказ видати після набранням рішення законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 21.01.2022 р.

Суддя Запотічняк О.Д.