РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.01.2022Справа № 910/11660/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участі секретаря судового засідання Голуба О.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕРЦ»

до Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр»

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

про стягнення 365 740, 19 грн.

За участю представників сторін, згідно протоколу судового засідання від 24.01.2022.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕРЦ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» про стягнення 365 740, 19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором від 07.08.2017 № 170807-01.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 (суддя ОСОБА_1) відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

18.08.2021 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив у задоволені позову відмовити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2021 (суддя ОСОБА_1) вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду на 15.09.2021.

Відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 , на підставі розпорядження керівника апарату суду № 05-23/1523/21 від 06.09.2021 справу № 910/11660/21 направлено на повторний автоматизований розподіл.

За наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 910/11660/21, визначено суддю Алєєву І.В. для подальшого її розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2021, суддя І.В. Алєєва прийняла справу до свого провадження. Підготовче засідання у справі призначила на 18.10.2021.

В судовому засіданні 18.10.2021 під розписку, підписану уповноваженими учасниками справи, було відкладено розгляд справи на 08.11.2021.

03.11.2021 від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі та відкладено підготовче засідання на 22.11.2021. Залучено до участі у справі - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

18.11.2021 від відповідача через канцелярію суду надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких відповідач просив відмовити в задоволені позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 відкладено судове засідання на 13.12.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 24.01.2022.

Представник позивача у судовому засіданні 24.01.2022 надав пояснення суду та підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.01.2022 надав пояснення суду та заперечив проти задоволені позовних вимог, в задоволені позову просив відмовити.

Представник третьої особи у судове засідання 24.01.2022 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом частин 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що учасники справи не були позбавлені права та можливості ознайомитись із вищевказаними ухвалами у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення третьої особи.

Крім того, суд враховує, що явка представників учасників у судове засідання обов`язковою не визнавалась.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 24.01.2022 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

07.08.2017 між Приватним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі - Банк), Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕРЦ» (надалі - ФК ГЕРЦ/позивач) та Комунальним підприємством «ГОЛОВНИЙ ІНФОРМАЦІЙНО-ОБЧИСЛЮВАЛЬНИЙ ЦЕНТР» (надалі - КП ГІОЦ/відповідач) укладений договір № 170807-01 (надалі - договір), відповідно до умов якого Банк здійснює приймання платежів, які сплачуються платниками на користь постачальників послуг, ФК ГЕРЦ забезпечує переказ цих коштів, а КП ГІОЦ забезпечує надання інформації Банку та ФК ГЕРЦ щодо нарахувань на особові рахунки платників (п. 1.1. договору).

Відповідно до умов цього договору, прийняті платежі (п.1.1. договору) Банк перераховує на розподільчі рахунки КП ГІОЦ, ФК ГЕРЦ для подальшого грошового переказу цих коштів на рахунки підприємств - виконавців (виробники, постачальники) житлово-комунальних послуг або безпосередньо на рахунки із спеціальним режимом використання (п.1.2. договору).

Пунктом 2.3. договору визначено, що ФК ГЕРЦ зобов`язане, зокрема:

- формувати для Банку та КП ГІОЦ інформацію про суми платежів, прийнятих Банком, які підлягають перерахуванню підприємствам - виконавцям (виробникам, постачальникам тощо) згідно переліку та зон надання послуг, вказаних КП ГІОЦ у вигляді електронних реєстрів з розшифровкою по особовим рахункам та видам (пп. 2.3.4.);

- надавати Сторонам розрахунок вартості наданих та отриманих послуг, у вигляді електронних реєстрів (пп. 2.3.4. договору);

- здійснювати оплату відповідно до розділу 3 Договору (пп. 2.3.8.);

- включати до складу квітовочного файлу, що генерується ФК ГЕРЦ щоденно, реквізити розподільчих рахунків, на які Банк здійснює перерахування (згідно з пп. 2.4.6 Договору) грошових коштів, одержаних від платників комунальних послуг (пп. 2.1.11.).

Згідно п. 2.4. Договору, Банк зобов`язаний, зокрема: забезпечити прийом платежів, використовуючи дані АСОКП в режимі «Оn Line» (протокол взаємодії наведено у Додатку № 2 до договору); Щоденно надавати ФК ГЕРЦ інформацію про суму платежів, прийнятих Банком за допомогою технології АСОКП, у вигляді електронних реєстрів з розшифровкою по особовим рахункам та видам послуг; перераховувати не пізніше 10:00 наступного банківського дня, після здійснення платником платежу, одержані від платників житлово-комунальних послуг кошти на рахунки ФК ГЕРЦ, КП ГІОЦ або безпосередньо на рахунки із спеціальним режимом використання, в суворій відповідності з інформацією (платіжними інструкціями), які надаються Банку у квітовочному файлі, що генерується ФК ГЕРЦ щоденно (пп. 2.4.3., 2.4.6.).

Відповідно до п. 3.4. Договору, КП ГІОЦ для забезпечення переказу коштів на рахунок КП ГІОЦ сплачує ФК ГЕРЦ за цим Договором 0, 5 % від загальної суми платежів, отриманих на розподільчі рахунки КП ГІОЦ відповідно до п. 1.1. та п. 2.1.6. цього договору.

Вартість послуг, наданих Банком за цим договором, визначається Сторонами в Додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 3.2. договору ФК ГЕРЦ щомісяця здійснює оплату послуг Банку на підставі підписаних Актів надання послуг.

Позивач вказує, що для надання послуги з переказу коштів, які сплачуються в розмірі 0, 5 % від загальної суми платежів, що надійшли на розподільчі рахунки КП ГІОЦ, ТОВ «ФК «ГЕРЦ» несе витрати по оплаті послуг Банку з прийняття відповідних коштів, які сплачуються в розмірі 0, 5 % від загальної суми платежів, що надійшли на розподільчі рахунки КП ГІОЦ, крім послуг газопостачання та теплопостачання. Від початку дії Договору КП «ГІОЦ» підписував акти наданих послуг та на їх підставі сплачував на користь ТОВ «ФК «ГЕРЦ» 1 % від прийнятих платежів за кожен місяць. Замовник здійснював оплату послуг, наданих ТОВ ФК «ГЕРЦ» з переказу платежів, у розмірі 0, 5 %, та компенсував витрати в розмірі 0, 5 % від прийнятих Банком платежів від населення, що надійшли на розподільчі рахунки Відповідача. Позивач наголошував, що про наявність усталеної практики свідчать підписані та оплачені з боку КП «ГІОЦ» акти за період січень - червень 2020, де відображена сума складає 1 % від суми прийнятих платежів.

Як наголошував позивач, починаючи з липня 2020 КП «ГІОЦ», всупереч вимогам Договору, перестало погоджувати акти наданих послуг, а оплату стало здійснювати в неузгоджені сторонами терміни та не у повному обсязі. При цьому зазначає, що за період з 01.07.2020 по 23.12.2020 у КП «ГІОЦ» виникла заборгованість за Договором на загальну суму - 1 292 114, 97 грн:

- Акт від 31.07.2020 на суму 298 765, 88 грн;

- Акт від 31.08.2020 на суму 262 376,65 грн;

- Акт від 30.09.2020 на суму 278 664,25 грн;

- Акт від 31.10.2020 на суму 277 259,01 грн;

- Акт від 30.11.2020 на суму 175 049,18 грн.

В актах за цей період, як і за попередні періоди, відображена сума в розмірі 1 % від суми прийнятих платежів. У відповідь на претензії ТОВ «ФК «ГЕРЦ», КП «ГІОЦ» спочатку повідомляло про наявність порушень з боку ТОВ «ФК «ГЕРЦ», а в подальшому зазначило, що Договором передбачено оплату лише 0, 5 % на користь Позивача, а оплата решти 0, 5 % на користь Банку повинна здійснюватися самостійно за рахунок Позивача.

Позивач наголошує, що за такої позиції КП «ГІОЦ», позивач надає безоплатну послугу з переказу коштів, оскільки цю ж суму останній вимушений компенсувати Банку за послугу з приймання коштів на розподільчі рахунки КП «ГІОЦ».

За період з 01.07.2020 по 23.12.2020 відповідач сплатив на користь позивача 885 002, 98 грн. За вказаний період відповідач надав послуги з переказу коштів на суму 646 005, 71 грн, додаткові витрати позивача і відшкодування Банку 0, 5 % від суми прийнятих Банком платежів) склали 604 737, 46 грн, а тому за твердженням позивача, відповідач повинен погасити додаткові витрати позивача, що виникли у зв`язку з виконанням Договору у розмірі 365 740, 19 грн (646 005, 71 грн (послуги позивача) + 604 737, 46 грн (послуги Банку) - 885 002, 98 гри, (фактично сплачені відповідачем грошові кошти)).

Відповідач листом вих. № 303-3424 від 26.11.2020 повідомив позивача про розірвання в односторонньому порядку Договору № 170807-01 з 27.11.2020.

Керуючись пунктом 4.2. Договору, 29.05.2021 позивач направив на адресу відповідача вимогу у порядку ст. 530 ЦК України з проханням, з підстав, передбачених ст. 216, 225 ГК України, сплатити реальні збитки, що пов`язані з відшкодуванням позивачем витрат Банку, яка відповідачем задоволена не була, що і стало підставою для звернення до господарського суду з даним позовом про стягнення з відповідача на користь позивача понесених збитків у розмірі 365 740, 19 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у наданій сторонам можливості за взаємною згодою визначати умови такого договору, змінювати ці умови також за взаємною згодою або утримуватись від пропозицій про їх зміну.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Як вже зазначалось, між позивачем, відповідачем та ПрАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено договір від 07.08.2017 № 170807-01, відповідно до умов якого: банк здійснює приймання платежів, які сплачуються платниками на користь постачальників послуг, позивач забезпечує переказ цих коштів, а відповідач забезпечує надання інформації Банку та позивачу щодо нарахувань на особові рахунки платників.

Статтею 632 ЦК України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Розділом III Договору сторони погодили розмір оплати Банку та ТОВ «ФК «ГЕРЦ» за надання послуг згідно з умовами договору.

Так, згідно з досягнутою сторонами договору домовленості, що відображена в розділі III Договору, розмір винагороди Банку та ТОВ «ФК «ГЕРЦ» є розрахунковою величиною за кожен календарний місяць та розраховується наступним чином:

- вартість послуг Банку згідно з пунктом 3.1. договору визначається сторонами у Додатку № 1 до договору та становить 0, 5 % від загальної суми отриманих платежів за житлово-комунальні та інші послуги, окрім платежів за газопостачання;

- вартість послуг ТОВ «ФК «ГЕРЦ» встановлена п. 3.4. договору та становить 0,5 % від загальної суми платежів, отриманих на розподільчий рахунок КП «ГІОЦ», відповідно до п. 1.1. та п. 2.1.6. договору.

Відповідно до умов п. 3.3. Договору, для узгодження розміру взаємних зобов`язань сторони за Договором щомісячно, не пізніше 15-го числа наступного місяця, на підставі даних реєстрів по виконаних платежах, проводять звірку розрахунків з підписанням відповідних актів.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Господарським судом міста Києва розглядалась справа № 910/682/21 за позовом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕРЦ» до КП «ГОЛОВНИЙ ІНФОРМАЦІЙНО-ОБЧИСЛЮВАЛЬНИЙ ЦЕНТР», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за Договором від 07.08.2017 № 170807-01 у розмірі 423 447, 04 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.05.2021 по справі № 910/682/21 в задоволені вказаного позову відмовлено повністю. Вказане рішення суду набрало законної сили.

Предметом розгляду у справі № 910/682/21 та у справі № 910/11660/21 є стягнення заборгованості за Договором від 07.08.2017 № 170807-01.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 по справі № 910/682/21 встановлено, порядок розрахунків між сторонами, розмір та порядок проведення оплати відповідно до умов Договору та те, що КП ГІОЦ належним чином виконував свої зобов`язання за Договором та не має боргів перед сторонами Договору, а позивачем в односторонньому порядку визначено вартість послуг які на думку позивача підлягають оплаті.

Також, вказаним рішенням господарського суду за умовами договору укладеного між сторонами встановлено, що КП ГІОЦ для забезпечення переказу коштів сплачує ТОВ «ФК «ГЕРЦ» 0, 5 % від загальної суми платежів, отриманих на розподільчі рахунки КП ГІОЦ.

Таким чином, позивач вимагаючи стягнення з КП ГІОЦ 0, 5 % коштів сплачених за Договором позивачем на користь банку, фактично вимагає перегляду ціни Договору після його виконання, що є порушенням вимог чинного законодавства.

Крім того, господарський суду зазначає, що умовами договору від 07.08.2017 № 170807-01 не передбачено сплату винагороди ТОВ «ФК «ГЕРЦ» у розмірі 1 % від суми прийнятих платежів.

За приписами ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позивач просить стягнути з відповідача збитки у розмір 365 740, 19 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання (ч. 1 ст. 614 ЦК Укаїни).

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та відповідно не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювана є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

При цьому, на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.06.2019 по справі № 910/422/18.

Кошти у розмірі 0, 5 % за надані послуги з перерахування коштів, які просить стягнути з відповідача позивач, набуті банком за наявності правової підстави - Договору, що відповідає пунктам Договору 3.1., 3.3., 3.4. і вони не можуть вважатися збитками, оскільки ТОВ «ФК «ГЕРЦ» сплачувало кошти на користь банку на виконання Договору та в порядку, передбаченому Договором.

Позивачем не доведено факт спричинення збитків відповідачем, не доведено безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків, не доведено факт самого правопорушення за Договором з боку відповідача та не спростовано належне виконання відповідачем своїх обов`язків за Договором від 07.08.2017 № 170807-01.

Відповідно до п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 № 129/1033/13-ц, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд оцінивши подані позивачем докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору у відповідності до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 86, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 25.01.2022.

Суддя І.В. Алєєва