ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

24 січня 2022 року Справа № 903/784/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника керівника Волинської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Волинської області від 23.11.2021

(ухвалене о 14:40 год. у м. Луцьк, повний текст складено 03.12.2021)

у справі № 903/784/21 (суддя Слободян О.Г.)

за позовом керівника Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Влєграф-3"

про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

прокурор - Безпалов А.В.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області звернувся до суду з позовом до ТОВ "Влєграф-3", в якому просив:

- розірвати Договір оренди землі № 4 від 25.10.2018, укладений між Поворською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Влєграф-3";

- зобов`язати ТОВ "Влєграф-3" повернути Поворській сільській раді земельну ділянку площею 4 834 кв. м з кадастровим номером :01:004:0210, яка знаходиться в селі Поворськ, урочище "Біля Млина" та була передана в оренду згідно Договору № 4 від 25.10.2018.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань по сплаті орендної плати згідно Договору оренди землі № 4 від 25.10.2018.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 23.11.2021 у справі №903/784/21 позов керівника Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Влєграф-3" про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки задоволено частково. Розірвано Договір оренди землі №4 від 25.10.2018, укладений між Поворською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Влєграф-3". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Влєграф-3" на користь Волинської обласної прокуратури 2 270 грн витрат, пов`язаних з оплатою судового збору. В позові в частині повернення земельної ділянки відмовлено.

При ухвалені вказаного рішення суд першої інстанції виходив з того, що 25.10.2018 між Поворською сільською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Влєграф-3" (орендар) було укладено договір оренди землі №4, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування (оренду) земельну ділянку для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (під розміщення вітрової електростанції), яка заходиться за адресою с. Поворськ, урочище "Біля Млина", з кадастровим номером :01:004:0210 загальною площею 4 834 кв. м.

Пунктом 5 Договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 124 976 грн 55 коп., а відповідно до п. 9 Договору, орендна плата вноситься орендарем у гривнях у грошовій формі в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

25.10.2018 земельна ділянка була передана в користування орендарю за актом приймання- передачі земельної ділянки за договором оренди землі № 4 від 25.10.2018.

Суд вказав, що згідно інформації Головного управління ДПС у Волинській області за №7697/5/03-20-04-05 від 28.07.2021р. станом на 01.07.2021 заборгованість з орендної плати за землю ТОВ "Влєграф-3" за земельні ділянки загальною площею 1,2569 га. становить 15 203 грн 56 коп., а систематичність несплати орендарем орендної плати за Договором підтверджується листами Поворської сільської ради №478/3.05/2-21 від 02.04.2021 та № 1004/3.05/2-21 від 29.07.2021, № 1141/3.05/2-21 від 13.09.2021.

Також, згідно наданого Поворською сільською радою розрахунку заборгованості орендної плати, на закінчення 2020 року борг за оренду земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0210 складав 3 583 грн. 44 коп., а станом на вересень 2021 року 8 270 грн 01 коп.

Проаналізувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено порушення умов договору, а саме систематичну несплату орендної плати, що є підставою для його розірвання за рішенням суду за вимогою наймодавця, а тому задовольнив позовні вимоги в частині розірвання Договору оренди землі №4 від 25.10.2018.

Відмовляючи в позові щодо повернення земельної ділянки, суд зазначив, що обов`язок повернення земельної ділянки виникає в орендаря після припинення або розірвання договору оренди.

В свою чергу, суд зауважив, що договір, який розривається в судовому порядку є розірваним з моменту набранням законної сили відповідного рішення суду.

Враховуючи, що на момент ухвалення судового рішення, останнє не набрало законної сили, суд дійшов висновку, що вимога прокурора про зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку є передчасною та в її задоволені слід відмовити.

Розглядаючи спірні правовідносини місцевий господарський суд застосував відповідні положення ст. ст. 509, 525, 526, 610, 611, 626, 628, 629, 651, 653 762, 792 ЦК України, ст. ст. 188, 193, 286 Господарського кодексу України, ст. ст. 93, 96, 141, 206 Земельного кодексу України, ст. ст. 14, 287 Податкового кодексу України, ст. ст. 1, 13, 15, 21, 24, 31, 32, 34 Закону України "Про оренду землі".

Не погоджуючись із зазначеним рішенням із апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду звернувся заступник керівника Волинської обласної прокуратури, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 23.11.2021 у справі № 903/784/21 в частині відмови в задоволені позову про повернення земельної ділянки і ухвалити нове рішення в цій частині, яким позов задовольнити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор зазначає таке.

Предметом позову у цій справі є, зокрема, повернення земельної ділянки внаслідок розірвання договору оренди землі, а позовна заява обґрунтована тим, що укладений договір оренди землі в частині сплати орендних платежів не виконується, що є підставою для розірвання вказаного договору, і, як похідний результат і спосіб захисту порушеного права - її повернення.

Відповідно до п. 20 Договору оренди землі №4 від 25.10.2018, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому в порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду.

Аналогічного змісту норма міститься також у ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі", а саме, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Водночас, у Договорі не визначено проміжок часу, упродовж якого орендар зобов`язаний повернути земельну ділянку, відтак її повернення відбувається одночасно з розірванням (припиненням) договору.

Таким чином, судовому захисту підлягає вимога щодо повернення земельної ділянки, що було проігноровано судом.

Обґрунтовуючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні похідної позовної вимоги про повернення земельної ділянки позивачу, чим обмежив забезпечене державою право власника земельної ділянки вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, зокрема й у частині шляхів здійснення такого права, передбачених як Договором, так і законом.

З огляду на викладене, прокурор просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 23.11.2021 у справі № 903/784/21 у частині відмови у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача повернути Поворській сільській раді земельну ділянку.

Поворська сільська рада та Товариство з обмеженою відповідальністю "Влєграф-3" не скористалися правом подати відзив на апеляційну скаргу прокурора, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду 24.01.2022 прокурор підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі, стверджує, що судом першої інстанції при ухвалені оскарженого рішення, а частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку, було порушено норми матеріального та процесуального права. З огляду на вказане, вважає, що рішення Господарського суду Волинської області від 23.11.2021 у справі № 903/784/21 у частині відмови в задоволенні позову про зобов`язання відповідача повернути Поворській сільській раді земельну ділянку слід скасувати та ухвалити нове, яким позов у вказаній частині задовольнити.

Від Поворської сільської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника (а. с. 99).

В судове засідання 24.01.2022 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Влєграф-3 не з`явився.

Враховуючи приписи ст. ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки розгляду апеляційних скарг в апеляційній інстанції, той факт, що відповідач належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить поштова повідомлення, направлена відповідачу (а. с. 94-97), а також те, що явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення прокурора, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухвалені рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржене рішення, в частині відмови у задоволені позову про зобов`язанні відповідача повернути земельну ділянку слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що 25.10.2018 між Поворською сільською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Влєграф-3" (орендар) було укладено Договір оренди землі №4 (далі Договір; а. с. 13-16).

Відповідно до п. п. 1, 2 Договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування (оренду) земельну ділянку для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (під розміщення вітрової електростанції), яка заходиться за адресою с. Поворськ, урочище "Біля Млина", з кадастровим номером :01:004:0210 загальною площею 4 834 кв. м.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 124 976 грн 55 коп. (п. 5 Договору).

Згідно п. 8 Договору, він укладений до 25.10.2067 включно. По закінченню строку дії договору, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на поновлення його на новий строк.

Відповідно до п. 9 Договору, орендна плата вноситься орендарем у гривнях у грошовій формі в розмірі 5 відсотки (-ів) від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Пунктом 10 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Згідно п. 11 Договору, орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 20 договору, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому в порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду.

Пунктом 30 Договору передбачено, що обов`язками орендаря є своєчасно вносити орендну плату; повернути земельну ділянку орендодавцю у стані, придатному для її подальшого використання після припинення або розірвання цього договору.

Згідно п. 35 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.38 Договору, за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

25.10.2018 вказана земельна ділянка була передана в користування орендарю за Актом приймання- передачі земельної ділянки за договором оренди землі № 4 від 25.10.2018 (а. с. 18).

Відомості про укладення договору внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29.10.2018. Номер запису про інше речове право 28682178 (а. с. 31-32).

Як зазначає прокурор, станом на подання позову, відповідач систематично не сплачує орендну плату, а також в останнього наявна заборгованість перед орендодавцем.

Зокрема, згідно інформації Головного управління ДПС у Волинській області за №7697/5/03-20-04-05 від 28.07.2021 станом на 01.07.2021 заборгованість з орендної плати за землю ТОВ "Влєграф-3" за земельні ділянки загальною площею 1,2569 га. становить 15 203 грн 56 коп. Заборгованість утворилась через несплату платником самостійно задекларованих податкових зобов`язань відповідно до поданих до Ковельської ДПІ податкових декларацій з орендної плати за землю. ГУ ДПС у Волинській області 25.01.2021 надіслала на адресу Поворської сільської ради лист щодо розірвання договорів оренди з ТОВ "Влєграф-3" (а. с. 29).

Систематичність несплати орендарем орендної плати за Договором також підтверджується листами Поворської сільської ради №478/3.05/2-21 від 02.04.2021, № 1004/3.05/2-21 від 29.07.2021, № 1141/3.05/2-21 від 13.09.2021 (а. с. 25-28, 35-37).

За наведених обставин, прокурор інтересах держави в особі Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області звернувся до суду із позовом про розірвання Договору та повернення земельної ділянки.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Як зазначено вище, рішенням Господарського суду Волинської області від 23.11.2021 у справі №903/784/21 позов задоволено частково. Розірвано Договір оренди землі №4 від 25.10.2018, укладений між Поворською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Влєграф-3". В позові в частині повернення земельної ділянки відмовлено.

Заступник керівника Волинської обласної прокуратури оскаржив вказане рішення в частині відмови в задоволені позову до суду апеляційної інстанції.

В силу ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки, скаржник оскаржує рішення в частині відмови в задоволені позовних вимог про зобов`язання відповідача повернути орендовану земельну ділянку, то суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в цій частині.

При цьому, рішення суду першої інстанції в частині розірвання Договору оренди землі №4 від 25.10.2018, укладеного між Поворською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Влєграф-3" не оскаржено в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 4 ГПК право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під захистом прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки від порушення його прав.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі Дорани проти Ірландії зазначено, що поняття ефективний засіб передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Вище вказано, що рішенням Господарського суду Волинської області від 23.11.2021 у справі №903/784/21 розірвано Договір оренди землі №4 від 25.10.2018, укладений між Поворською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Влєграф-3".

Згідно частини ст. ст. 13, 14 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Статтею 373 Цивільного кодексу України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Частиною першою статті 321 вказаного Кодексу визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (частина 1 статті 785 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Згідно із п. 30 Договору до обов`язків орендаря віднесено повернення земельної ділянку орендодавцю у стані, придатному для її подальшого використання після припинення або розірвання цього договору.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу, і такі способи мають бути доступними й ефективними.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Вказану правову позицію Велика Палата Верховного Суду висловила в постанові від 29.06.2021 у справі № 916/964/19.

Також, суд апеляційної інстанції звертається до висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, за якими судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Предметом спору в цій справі є розірвання договору оренди земельної ділянки та похідна вимога - зобов`язання орендаря повернути земельну ділянку, яку отримано ним за договором оренди.

Апеляційний господарський суд зазначає, що позовні вимоги про розірвання Договору та зобов`язання відповідача повернути орендовану земельну ділянку є законним, ефективним та належним способом захисту, спрямованим на припинення порушення прав та інтересів територіальної громади, яка полягає у неотриманні від відповідача орендної плати.

В справі про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення орендованої земельної ділянки, задоволення позовної вимоги про повернення земельної ділянки ставиться в залежність від висновку суду про наявність підстав для розірвання (припинення) договору оренди та не ставиться в залежність від набранням рішенням суду законної сили у такій частині, оскільки в протилежному, таке породжує нові спори, в тому числі і судові, що в кінцевому результаті, не забезпечить ефективне відновлення порушених прав, інтересів позивача та не відповідає принцам процесуальної економії та верховенству права.

Тому, враховуючи розірвання Договору оренди, ТОВ "Влєграф-3" зобов`язаний повернути її орендодавцю - Поворській сільській раді.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, підтверджуються встановленими судом апеляційної інстанції обставинами справи.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права (п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Місцевий господарський суд неправильно застосував норми матеріального права та дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, внаслідок чого ухвалив помилкове рішення про відмову в позові про повернення земельної ділянки.

Враховуючи вказане, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги заступника керівника Волинської обласної прокуратури, скасування рішення Господарського суду Волинської області від 23.11.2021 у справі № 903/784/21 в частині відмови в задоволенні позову про повернення земельної ділянки та ухвалення в цій частині нового рішення.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника керівника Волинської обласної прокуратури задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Волинської області від 23.11.2021 у справі № 903/784/21 скасувати в частині відмови в задоволенні позову про повернення земельної ділянки.

Ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін, виклавши його резолютивну частину в такій редакції:

"1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди землі №4 від 25.10.2018, укладений між Поворською сільською радою (45050, Волинська обл., Ковельський р-н., с. Поворськ, вул. Київська, буд. 39, код 04334057) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Влєграф-3" (45050, Волинська область, Ковельський район, с. Поворськ, вул. Київська, 39, код 41638052).

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Влєграф-3" повернути Поворській сільській раді земельну ділянку площею 4 834 кв. м., кадастровий номер :01:004:0210, яка знаходиться в селі Поворськ, урочище "Біля Млина" та була передана в оренду згідно Договору № 4 від 25.10.2018.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Влєграф-3" (45050, Волинська область, Ковельський район, с. Поворськ, вул. Київська, 39, код 41638052) на користь Волинської обласної прокуратури (43000, м. Луцьк, вул. Винниченка, 15, код 02909915) - 4 540 грн витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

5. Видати накази.".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Влєграф-3" (45050, Волинська область, Ковельський район, с. Поворськ, вул. Київська, 39, код 41638052) на користь Волинської обласної прокуратури (43000, м. Луцьк, вул. Винниченка, 15, код 02909915) - 3 405 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Господарському суду Волинської області видати накази на виконання цієї постанови.

5. Справу № 903/784/21 надіслати Господарському суду Волинської області.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "27" січня 2022 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.