ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 Справа № 917/1549/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ім. Довженка», 38030, Полтавська обл., Шишацький р-н, с. Яреськи, вул. Козацький шлях, 29,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод», 37500, Полтавська обл., м. Лубни, вул. Індустріальна, 2,

про стягнення 1 066 553,50 грн.,

Секретар судового засідання Токар А.В.

Представники сторін:

від позивача: Сегал Є.А.;

від відповідача: відсутні.

Суть спору:

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ім. Довженка» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод» про стягнення 1 066 553,50 грн. заборгованості за договором поставки № 1/1020/32 від 20.10.2020 р. (в ред. клопотання про зменшення розміру позовних вимог б/н від 20.12.2021 р. (вх. № 14257 від 21.12.2021 р.).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 11.10.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

23.12.2021 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Аргументи учасників справи:

У позовній заяві ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» стверджує, що відповідач виконав оплату за поставлений товр не в повному обсязі та з порушенням строку, визначеного договором поставки № 1/1020/32 від 20.10.2020 р., чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеним договором та законом, з огляду на що заявив до стягнення з Кременчуцького ліцею № 17 «Вибір» імені М.Г. Неленя Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 1 727 396,42 грн., з яких 1 466 553,50 грн. заборгованість за договором поставки № 1/1020/32 від 20.10.2020 р., 136 081,43 грн. пеня, 75 827,67 грн. штраф, 21 175,87 грн. інфляційні нарахування, 27 757,95 грн. 3 % річних.

21.12.2021 року позивач подав до суду клопотання про зменшення розміру позовних вимог б/н від 20.12.2021 р. (вх. № 14257), у якому повідомив, що після відкриття провадження у справі відповідач частково сплатив заборгованість за спожиту теплову енергію на суму 400 000,00 грн. та повністю погасив заборгованість по нарахованим штрафним санкціям, у зв`язку з чим вказав, що розмір позовних вимог становить 1 066 553,50 грн. заборгованості за договором поставки № 1/1020/32 від 20.10.2020 р. Судп рийняв дану заяву до розгляду.

23.12.2021 року до суду надійшло клопотання ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» б/н від 23.12.2021 р. (вх. № 14357) про повернення надміру сплаченого судового збору в розмірі 9 912,64 грн., яке ухвалою суду від 31.12.2021 р. задоволене.

Відповідач у визначеному господарським процесуальним законодавством порядку на позов не відреагував, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи (поштові повідомлення з відміткою про вручення відповідачу копій ухвал суду містяться в матеріалах справи).

Згідно із ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

20.10.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ім. Довженка» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод» було укладено договір поставки № 1/1020/32 (а.с. 61-71).

Відповідно до п. 1.2 вказаного договору Постачальник (ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка») зобов`язувався на умовах, визначених цим договором, поставляти та передавати у власність Покупця (ТОВ «Лубенський молочний завод») товар власного виробництва молоко коров`яче незбиране, а Покупець прийняти та оплатити його.

Згідно з п. 2.6 договору право власності на товар, а також всі ризики втрати і псування товару переходять до Покупця з моменту приймання представником Покупця товару на території Постачальника.

На виконання зазначених норм договору поставки № 1/1020/32 від 20.10.2020 р. позивач передав у власність відповідача товар на суму 28 247 279,10 грн., що підтверджується видатковими накладними № 1946 від 22.10.2020 р., № 1952 від 24.10.2020 р., № 1978 від 26.10.2020 р., № 1986 від 28.10.2020 р., № 2011 від 30.10.2020 р., № 2031 від 02.11.2020 р., № 2045 від 04.11.2020 р., № 2056 від 06.11.2020 р., № 2057 від 08.11.2020 р., № 2086 від 10.11.2020 р., № 2095 від 12.11.2020 р., № 2118 від 14.11.2020 р., № 2122 від 16.11.2020 р., № 2132 від 18.11.2020 р.,№ 2146 від 20.11.2020 р.,№ 2147 від 22.11.2020 р., № 2170 від 24.11.2020 р., № 2183 від 26.11.2020 р., № 2201 від 28.11.2020 р., № 2214 від 30.11.2020 р., № 2230 від 02.12.2020 р., 2244 від 04.12.2020 р., № 2245 від 06.12.2020 р., № 2278 від 08.12.2020 р., № 2294 від 10.12.2020 р., № 2295 від 12.12.2021 р., № 2323 14.12.2020 р., № 2336 від 16.12.2020 р., № 2346 від 18.12.2020 р., № 2348 від 20.12.2020 р., № 2366 від 21.12.2020 р., 2378 від 22.12.2020 р., № 2388 від 24.12.2020 р., № 2389 від 25.12.2020 р., № 2390 від 26.12.2020 р., № 2418 від 28.12.2020 р., № 2449 від 30.12.2020 р., № 5 від 02.01.2021 р., № 12 від 04.01.2021 р., № 37 від 06.01,2021 р., № 38 від 08.01.2021 р., № 39 від 10.01.2021 р., № 74 від 12.01.2021 р., № 86 від 14.01.2021 р., № 104 від 16.01.2021 р., № 115 від 18.01.2021 р., № 131 від 20.01.2021 р., № 165 від 22.01.2021 р., № 166 від 24.01.2021 р., № 175 від 26.01.2021 р., № 189 від 28.01.2021 р., № 198 від 30.01.2021 р., № 228 від 02.02.2021 р., № 242 від 04.02.2021 р., № 250 від 06.02.2021 р., № 278 від 08.02.2021 р., № 287 від 10.02.2021 р., № 299 від 12.02.2021 р., № 302 від 14.02.2021 р., № 332 від 16.02.2021 р., № 347 від 18.02.2021 р., № 351 від 20.02.2021 р., № 373 від 22.02.2021 р., № 383 від 24.12.2021 р., № 404 від 26.02.2021 р., № 405 від 28.02.2021 р., № 422 від 02.03.2021 р., № 451 від 04.03.2021 р., № 452 від 06.03.2021 р., № 453 від 08.03.2021 р., № 490 від 10.03.2021 р., № 504 від 12 03 2021 р., № 505 від 14.03.2021 р., № 535 від 16.03.2021 р., № 552 від 18.03.2021 р., № 554 від 20.03,2021 р., № 575 від 22.03.2021 р., № 589 від 24.03.2021 р., № 604 від 26.03.2021 р., № 605 від 28.03.2021 р., № 632 від 30.03.2021 р., № 657 від 02.04.2021 р., № 658 від 04.04.2021 р., № 689 від 06.04.2021 р., № 714 від 08.04.2021 р., № 715 від 10.04.2021 р., № 737 від 12.04.2021 р., № 751 від 14.04.2021 р., № 767 від 16.04.2021 р., № 768 від 18.04.2021 р., підписаними сторонами.

Відповідно до п. 5.4 договору поставки № 1/1020/32 від 20.10.2020 розрахунки між сторонами за поставлений товар здійснюються у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів з рахунку Покупця на рахунок Постачальника, що вказані в даному договорі, в національній валюті України гривні.

Покупець оплачує отриманий товар на наступний день за партію товару попереднього дня.

Позивач вказує, що відповідач за отриманий товар розрахувався не в повному обсязі, з огляду на що заявив до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод» 1 066 553,50 грн. заборгованості за договором поставки № 1/1020/32 від 20.10.2020 р. (в ред. клопотання про зменшення розміру позовних вимог б/н від 20.12.2021 р. (вх. № 14257 від 21.12.2021 р.).

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: договір поставки № 1/1020/32 від 20.10.2020 р. з додатками, видаткові накладні за період з 22.10.2020 р. по 18.04.2021 р., виписки по рахунку ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» за період з 01.10.2020 р. по 30.09.2021 р. та за період з 11.10.2021 р. по 20.12.2021 р., гарантійний лист № 576 від 18.05.2021 р., акт звірки взаємних розрахунків між ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» та ТОВ «Лубенський молочний завод» за договором № 1/1020/32 від 20.10.2020 р., платіжні доручення № 224 від 01.11.2021 р., № 225 від 01.11.2021 р., № 326 від 04.11.2021 р., № 381 від 08.11.2021 р., № 385 від 08.11.2021 р., № 449 від 11.11.2021 р., № 103 від 16.11.2021 р., № 3258 від 19.11.2021 р., № 3113 від 29.11.2021 р. та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов`язання за договором № 1/1020/32 від 20.10.2020 р. щодо здійснення поставки товару на суму 28 247 279,10 грн. Так, судом досліджено видаткові накладні за період з 22.10.2020 р. по 18.04.2021 р. та встановлено, що вони мають всі необхідні реквізити, підписані сторонами та скріплені печатками, тож приймаються судом у якості належних доказів виконання позивачем умов договору № 1/1020/32 від 20.10.2020 р. на вищевказану суму.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором та приписів цивільного законодавства України за отриманий товар розрахувався не в повному обсязі.

Так, згідно з виписками по рахунку ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» за період з 01.10.2020 р. по 30.09.2021 р. та за період з 11.10.2021 р. по 20.12.2021 р., а також платіжними дорученнями № 224 від 01.11.2021 р., № 225 від 01.11.2021 р., № 326 від 04.11.2021 р., № 381 від 08.11.2021 р., № 385 від 08.11.2021 р., № 449 від 11.11.2021 р., № 103 від 16.11.2021 р., № 3258 від 19.11.2021 р., № 3113 від 29.11.2021 р. відповідачем було частково сплачено заборгованість за товар, поставлений за договором № 1/1020/32 від 20.10.2020 р. на суму 27 180 725,60 грн. Будь-яких заперечень проти позову відповідач не надав.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1 066 553,50 грн. заборгованості за договором поставки № 1/1020/32 від 20.10.2020 р. підтверджені документально та нормами матеріального права та підлягають задоволенню.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ім. Довженка» в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в розмірі 15 998,30 грн.

Керуючись статтями 129, 232-233,237-238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенський молочний завод" (37500, Полтавська обл., м.Лубни, вул.Індустріальна, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім.Довженка" (38030, Полтаська обл., Шишацький р-н, с.Яреськи, вул.Козацький шлях, 29, ) 1 066 553,50 заборгованості за договором поставки №1/2020/32 від 20.10.2020р., 15 998,30 грн. судового збору.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 26.01.2022 р.

Суддя О.С. Мацко