ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4045/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбросія", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Егер", Республіка Казахстан
про стягнення коштів в розмірі 41175,00 дол. США (1147386,66 грн.).
за участю представників:

не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбросія", м. Харків, звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Егер", Республіка Казахстан, про стягнення заборгованості за контрактом № 03/19 від 26.03.2019, в розмірі 41175,00 дол. США (в еквіваленті 1147386,66 грн., станом на дату звернення до господарського суду Харківської області). Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати. Підставою нарахування даної суми заборгованості стало порушення відповідачем умов укладеного між сторонами даного спору контракту, щодо поставки товару на загальну суму 41175,00 дол. США.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.01.2021 призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.02.2021 об 11:15 год.

Ухвалами господарського суду від 03.02.2021, 28.07.2021, 29.09.2021, з метою належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи господарським судом Харківської області, підготовче засідання у справі № 922/4045/20 відкладалось. Даними ухвалами, суд зобов`язував позивача, протягом 15 днів, з дня отримання даної ухвали суду, надати до суду, разом з супровідним листом, належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на офіційну мову Республіки Казахстан визначених судом документів. Суд вирішив звернутись з дорученням до Міністерства юстиції України для направлення даних документів дипломатичними каналами Товариству з обмеженою відповідальністю "Егер" (Республіка Казахстан, Павлодарська область, Железінський район, село Башмачноє, вул. Степная, 19Б, БІН 88). Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбросія", м. Харків, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Егер", Республіка Казахстан, про стягнення заборгованості за контрактом № 03/19 від 26.03.2019, в розмірі 41175,00 дол. США (в еквіваленті 1147386,66 грн.), зупинялось до отримання підтвердження виконання судового доручення.

19.10. 2021 до господарського суду Харківської області від Міністерства юстиції України надійшли докази вручення Товариству з обмеженою відповідальністю "Егер" процесуальних документів по справі № 922/4045/20, про що свідчить підтвердження про вручення 19.07.2021 представнику ТОВ "Егер" Фрісс М.І. процесуальних документів по справі № 922/4045/20, які направлялись судом на адресу Міністерства юстиції України, з метою направлення відповідачу дипломатичними каналами.

Натомість, у строки, визначені судом, відповідачем відзиву на позов до господарського суду Харківської області направлено не було.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/4045/20 до судового розгляду по суті на 12.01.2022 об 11:00 год.

У судове засідання 12.01.2022 представники сторін не з`явились, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду даного спору повідомлені належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 12.01.2022, відповідно до ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши наявні докази, суд встановив наступне.

26 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Амбросія» (рокупець, позивач) та Товариществом с ограниченной ответсвенностью «Егер» (ТОВ «Егер», постачальник, відповідач) укладено контракт №03/19, згідно якого постачальник зобов`язується поставити у власність покупця товар, а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити товар - кількість, ціна, умови поставки (строк та базис), умови оплати якого вказані в додатках - специфікаціях, котрі є невід`ємною частиною дійсного контракту.

П. 2.1 контракту № 03/19 від 26.03.2019 зазначено, що ціна товару вказується в специфікаціях. У вартість товару включається: вартість продукції, тара (упаковка), вартість проведених експертиз, отримання сертифікатів та документів, які підтверджують якість товару, документів по митному оформлені товару на експорт, залізничний (транспортний) тариф до базиса поставки.

Відповідно до п. 2.2. контракту валютою платежу по дійсному контракту є долар США.

Пунктом 3.1. контракту № 03/19 від 26 березня 2019 року встановлено, що поставка товару здійснюється на умовах, вказаних в специфікаціях. Поставка товару здійснюється залізничним транспортом DAP - станція Харків-Балашовський (Інкотермс 2010).

24 вересня 2019 року на виконання умов п. 2.1. контракту ТОВ «Егер» було надіслано ТОВ «Амбросія» специфікацію №4, згідно якої вартість товару, що буде поставлений становить 54400,00 доларів США. Умови оплати визначені, як 100 % передоплата. Умови поставки протягом 10 робочих днів з дня передоплати.

08 жовтня 2019 року на виконання умов п. 2.1. контракту ТОВ «Егер» також було надіслано ТОВ «Амбросія» специфікацію № 5, згідно якої вартість товару, що буде поставлений становить 27200,00 доларів США. Умови оплати визначені, як 100 % передоплата. Умови поставки протягом 10 робочих днів з дня передоплати.

П. 4.1. контракту встановлено, що оплата здійснюється покупцем, банківським переказом в доларах США на рахунок постачальника, який вказаний в розділі 10 дійсного контракту та узгоджується у відповідності з специфікаціями, які є невід`ємною частиною контракту на кожну поставку товару, якщо інше не передбачено специфікаціями до контракту.

Згідно п. 4.4. контракту сума та строки оплати регулюються специфікаціями до кожної поставки.

24 вересня 2019 року, 08 жовтня 2019 року та 10 жовтня 2019 року, на виконання умов контракту, ТОВ «Амбросія» було здійснено передоплату на загальну суму 80200,00 доларів США, що підтверджується платіжними дорученнями в іноземній валюті № 6 від 24.09.2019, № 8 від 08.10.2019, № 9 від 10.10.2019.

П. 3.2. контракту вказано, що строки поставки кожної партії товару зазначаються у специфікаціях к дійсному контракту.

25 жовтня 2019 року та 19 лютого 2020 року ТОВ «Егер» було поставлено на користь ТОВ «Амбросія» товар на суму 39025,00 доларів США, що підтверджується митними деклараціями UA807180/2019/005250 від 25.10.2020 та UA807170/2020/009078 від 19.02.2020.

З пункту 3.2. контракту та специфікацій до контракту вбачається, що зобов`язання з поставки товару здійснюються ТОВ «Егер» протягом 10 робочих днів з дня передоплати.

Тобто, ТОВ «Егер» було зобов`язано поставити товар по контракту № 03/19 від 26.03.2019 на суму передоплати в розмірі 41175,00 доларів США (80200,00 дол. США - 39025,00 дол. США) до 23 жовтня 2019 року.

Однак, станом на 15 грудня 2020 року ТОВ «Егер» не було виконано зобов`язання перед ТОВ «Амбросія» з поставки товару по контракту № 03/19 від 26.03.2019 на загальну суму 41175,00 доларів США, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду Харківської області за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Ст. 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

При прийнятті до розгляду позовної заяви, судом встановлено, що відповідач по справі є нерезидентом, який не має свого представництва на території України.

Як вбачається з позовної заяви, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Егер» є: Республіка Казахстан, Павлодарська область, Железінський район, с. Башмачноє, вул. Степная, 19Б, БІН: 88 .

За змістом п. 1 ч.1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, у тому числі, у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

У відповідності до п. 2 ст. 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.92, яка ратифікована Україною та Казахстаном, компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода сторін про передачу спору до суду.

Ст. 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" визначено, що спори, які виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України.

За приписами ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно ч. ч. 4, 5, 6 п. 1 Роз`яснень Президії ВГС України від 31.05.2002 № 04-5/ 608 «Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій» «відповідно до ст. 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності в процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

За змістом ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у разі, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Згідно ст. 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом, зокрема, в інших випадках, визначених законами України.

Відповідно до ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

П. 3.1. контракту № 03/19 від 26 березня 2019 року встановлено, що поставка товару здійснюється на умовах, вказаних в специфікаціях до контракту. Поставка товару здійснюється залізничним транспортом DAP - станція Харків-Балашовський (Інкотермс 2010).

Таким чином, контрактом № 03/19 від 26 березня 2019 року передбачено, що місцем виконання даного контракту є саме м. Харків.

За таких обставин, за висновками суду, спір у справі № 922/4045/20 підлягає розгляду господарським судом Харківської області, згідно законодавства України.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами ч. 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 662, 664 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар" Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

В силу положень ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

З п. 3.2. контракту та специфікацій до контракту вбачається, що зобов`язання з поставки товару здійснюються ТОВ «Егер» протягом 10 робочих днів з дня передоплати.

Позивач зазначає, що 24 вересня 2019 року, 08 жовтня 2019 року та 10 жовтня 2019 року, на виконання умов контракту, ТОВ «Амбросія» було здійснено передоплату на загальну суму 80200,00 доларів США, що підтверджується платіжними дорученнями в іноземній валюті № 6 від 24.09.2019, № 8 від 08.10.2019, № 9 від 10.10.2019.

25 жовтня 2019 року та 19 лютого 2020 року ТОВ «Егер» було поставлено на користь ТОВ «Амбросія» товар на суму 39025,00 доларів США, що підтверджується митними деклараціями UA807180/2019/005250 від 25.10.2020 та UA807170/2020/009078 від 19.02.2020.

Тобто, ТОВ «Егер» було зобов`язано поставити позивачу товар по контракту № 03/19 від 26.03.2019 на суму передоплати в розмірі 41175,00 доларів США (80200,00 дол. США - 39025,00 дол. США) до 23 жовтня 2019 року.

Однак, станом на 15 грудня 2020 року ТОВ «Егер» не було виконано зобов`язання перед ТОВ «Амбросія» з поставки товару по контракту № 03/19 від 26.03.2019 на загальну суму 41175,00 доларів США.

Відповідачем зазначені твердження позивача не спростовано та матеріли справи не містять доказів на підтвердження поставки відповідачем на користь позивача товару на загальну суму 41175,00 доларів США.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Проте, відповідач, станом на час розгляду справи, товар за спірним контрактом позивачу у повному обсязі не поставив.

Отже, відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання по поставці контракту в строк, встановлений сторонами. Таким чином, покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Відповідно статей 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження поставки позивачу товару в строк, визначений контрактом та у повному обсязі, а також не надав суду доказів на підтвердження повернення позивачу зазначеної суми, сплаченої позивачем як передоплата за поставлений товар, сума передоплати за непоставлений відповідачем у строк товар в розмірі 41175,00 дол. США, заявлена позивачем до стягнення, є обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та не спростованою відповідачем.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ "Амбросія" щодо стягнення з ТОВ "Егер" 41175,00 дол. США заборгованості за непоставлений товар, є такими, що підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 231, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Егер" (Республіка Казахстан, Павлодарська область, Железінський район, село Башмачноє, вул. Степная, 19Б, БІН 88) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбросія" (61002, м. Харків, вул. Мироносицька, 29, кв. 21, ) заборгованість за контрактом № 03/19 від 26.03.2019 в розмірі 41175,00 доларів США (що еквівалентно 1147386,66 грн. відповідно до курсу НБУ, станом на день подання позовної заяви); 17491,14 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбросія" (61002, м. Харків, вул. Мироносицька, 29, кв. 21, );

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Егер" (Республіка Казахстан, Павлодарська область, Железінський район, село Башмачноє, вул. Степная, 19Б, БІН 88).

Повне рішення складено 20.01.2022.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/4045/20