ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"19" січня 2022 р. Справа№ 910/12741/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Корсака В.А.

Андрієнка В.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2021

у справі №910/12741/21 (суддя Босий В.П.)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

до ОСОБА_1

про стягнення 55330,86 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 у справі №910/12741/21 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за кредитом у розмірі 14955грн.99 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 34 967 грн. 11 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 4 535 грн. 56 коп., пеню у розмірі 872 грн. 20 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 у справі №910/12741/21, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 у справі №910/12741/21 та закрити провадження у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі №910/12741/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Корсак В.А., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2021 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/12741/21. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 у справі №910/12741/21.

Матеріали справи надійшли 13.01.2022.

Розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї матеріали, Північний апеляційний господарський суд вирішив апеляційну скаргу залишити без руху на підставі наступного.

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст оскаржуваного рішення був складений 22.11.2021, отже останнім днем строку подання апеляційної скарги є 13.12.2021.

Апеляційну скаргу подано до суду 24.12.2021, тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що скаржником не подано клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги, не міститься й даного клопотання в тексті апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху, зокрема, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.11.2021 у справі №917/1594/21 підлягає залишенню без руху з підстав неподання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

З огляду на вимоги заявлені в прохальній частині апеляційної скарги, при зверненні зі скаргою у даній справі апелянт має сплатити судовий збір у розмірі 3405грн.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що до скарги не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору за подання скарги.

Водночас, в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору за апеляційну скаргу тому що він не може сплатити вказану суму на даний час, оскільки має на утриманні двох неповнолітніх дітей (додано копії свідоцтва про народження), не має постійної роботи, працює за договором, та має невисоку заробітну плату (додано копію договору). Також скаржник зазначає, що він є учасником бойових дій у зоні АТО, ця обставина вплинула на його стан здоров`я, тому не може знайти роботу з гідною заробітною платою. Зазначає, що інших додаткових доходів не має.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Отже, наведені скаржником у клопотанні доводи не є підставою для звільнення від сплати судового збору в силу статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Оскільки, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановити наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п.44 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі «Kniat v. Poland»; пункти 63-64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 17.05.2017 у справі № 904/9117/17 звільнення, зменшення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору є правом суду, не його обов`язком, а сторона повинна довести суду таку необхідність.

Заявником апеляційної скарги не доведено суду апеляційної інстанції наявності неплатоспроможності, а саме: не надано доказів відсутності дебіторської заборгованості, рухомого та нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, об`єктів інтелектуальної власності та інше, тоді як згідно статті ст. 74 ГПК України, обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони у судовому процесі та інших учасників справи.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення названого Суду від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

За таких обставин, враховуючи положення статті 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також положення ст.ст. 5, 8 Закону України "Про судовий збір" господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь - якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору, а тому враховуючи вище викладене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 22.11.2021 у справі №910/12741/21 задоволенню не підлягає.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Підпунктом 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, зокрема, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

При зверненні до суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2270грн.

Звертаючись з апеляційною скаргою скаржник мав сплатити судовий збір в сумі 3405грн. (2270х 150%), проте доказів сплати судового збору апеляційна скарга не містить.

Отже, судовий збір не сплачено у встановленому розмірі та порядку відповідно до Закону України ,,Про судовий збір".

Крім цього, відповідно до ч. 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Суд зазначає, що скаржником не додано до апеляційної скарги доказів надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів учасникам справи: Акціонерному товариству Комерційний банк "ПриватБанк".

Частиною 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху для надання скаржнику можливості усунути недоліки, а саме сплатити судовий збір в розмірі 3405грн., подати суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, та надати докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі, докази чого подати до суду у встановлений строк.

Якщо апелянт не усуне вказані недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із апеляційною скаргою (ч. 4 ст. 174 ГПК України, з урахуванням ч.4 ст. 260 цього Кодексу).

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 у справі №910/12741/21 залишити без руху.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 , що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, які підтверджують сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3405грн., клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

3. Попередити скаржника, що якщо відповідна заява про усунення недоліків з відповідними доказами не буде подана особою в зазначений строк, суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді В.А. Корсак

В.В.Андрієнко