ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.01.2022 р. Справа № 914/106/22

Суддя Манюк П.Т., розглянувши матеріали

позовної заяви: Міністерства юстиції України, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Боднар», м. Львів

про витребування майна з чужого незаконного володіння

встановив:

Міністерства юстиції України звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Боднар» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Суд визнав позовні матеріали достатніми для відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову. Згідно вказаної заяви, заявник просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно будівлю автомийки літ. «Б-1» загальною площею 216, 0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше) щодо об`єкта нерухомого майна - будівлі автомийки літ. «Б-1» загальною площею 216, 0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що Міністерству юстиції України стало відомо, що ОСОБА_1 , ще в ході розгляду справи № 464/12197/14-ц, зловживаючи своїми правами, відповідно до акту приймання - передачі нерухомого майна від 27.09.2018 передав Товариству з обмеженою відповідальністю «Боднар», засновником та керівником якого є сам ОСОБА_1 , будівлю автомийки літ. «Б-1» загальною площею 216,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином на даний момент будівля автомийки літ. «Б-1» загальною площею 216,0 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом спору у даній справі, належить ТОВ «Боднар». За таких обставин, з огляду на недобросовісну поведінку засновника ТОВ «Боднар», судовий захист прав та законних інтересів позивача у цьому спорі може виявитися неефективним, а прийняте на користь позивача рішення суду може залишитися без виконання. Існує обґрунтоване припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у спорі про витребування майна з чужого незаконного володіння. Зокрема, ТОВ «Боднар» засновником та керівником якого є ОСОБА_1 може розпорядитися вище зазначеним майном та відчужити його на користь інших осіб для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та викладені в ній доводи, дослідивши в сукупності представлені позивачем докази, суд зазначає таке.

Згідно з ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується заходами, передбаченими ст. 137 ГПК України чи іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Як зазначено в п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

У постанові Верховного Суду України від 18.01.2017 № 6-2552цс16 зазначено, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд зазначає, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони/ зобов`язання відповідача вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, позаяк це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Дослідивши представлені позивачем докази, враховуючи ймовірність ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду через невжиття відповідних заходів забезпечення позову (у разі задоволення позову), суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову в частині вимог щодо заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше) щодо об`єкта нерухомого майна - будівлі автомийки літ. «Б-1» загальною площею 216, 0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд не вбачає необхідності у задоволенні вимог позивача про забезпечення позову щодо накладення арешту на спірне майно, оскільки арешт майна це накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна, обмеження в праві користування ним. Заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, за змістом є втручанням в господарську діяльність відповідача, оскільки відповідно до видів підприємницької діяльності останнього він здійснює технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, а накладення арешту на нерухоме майно позбавить відповідача можливості користуватися цим майном.

Згідно ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

У заяві про забезпечення позову, позивач зазначив, що немає підстав для застосування зустрічного забезпечення до заявника, оскільки як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову та матеріалів позовної заяви, потенційне завдання збитків ТОВ «Боднар», які можуть виникнути в результаті застосування забезпечувальних заходів, не передбачається.

Відповідно до частин 1, 2 статті 144 ГПК України, ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Позивачем у позовній заяві в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача вказано ОСОБА_1 , однак не обгрунтовано яким чином рішення суду у даній справі може вплинути на його права або обов`язки щодо однієї із сторін спору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що питання залучення ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача слід вирішувати в підготовчому засіданні із заслуховуванням правових позицій сторін.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 174, 176, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

1. Відкрити провадження у справі № 914/106/22 за правилами загального позовного провадження.

2. Підготовче судове засідання призначити на 31.01.22 о 15:40 год.

3. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду (м. Львів, вул. Личаківська, 128).

4. Позивачу: надати оригінали додатків долучених до позовної заяви - для огляду; подати відповідь на відзив відповідачів (за наявності) та одночасно надіслати відповідачам - копію відповіді на відзив та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду; надати письмові додаткові обгрунтування яким чином рішення суду у справі, у випадку задоволення позовних вимог, може вплинути на права або обов`язки ОСОБА_1 ; забезпечити явку представника в судове засідання.

5. Відповідачу: відповідно до ст. 166 ГПК України протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та документи долучені до нього, докази відправки представити суду до початку підготовчого засідання; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію; забезпечити явку представників в судове засідання.

6. Заяву Міністерства юстиції України про забезпечення позову задовольнити частково.

7. Забезпечити позов шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше) щодо об`єкта нерухомого майна - будівлі автомийки літ. «Б-1» загальною площею 216, 0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Стягувачем за даною ухвалою є Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, )

Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю «Боднар» (79013, м. Львів, вул. Академіка Єфремова, 75/8, ).

8. В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

9. При направленні у судове засідання уповноважених представників сторін, останнім мати при собі відповідно до ст. 60 ГПК України документи, що підтверджують повноваження представників.

10. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

11. Дана ухвала відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

12. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та в частині забезпечення позову може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у строки та в порядку визначеному ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Манюк П.Т.