ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"13" січня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2965/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,

секретар судового засідання Петровій О.О.,

за участю представників сторін:

від позивача - Ростомов Г.А. (ордер ОД № 492335 від 25.08.2021р.);

від відповідача - Максимов О.М. (довіреність № 1 від 11.01.2022р.);

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/2965/21

за позовом фізичної особи-підприємця Корольової Юлії Владиславівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" (67806, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20, )

про визнання частково недійсним договору та визнання незаконними дій

ВСТАНОВИВ:

30.09.2021р. фізична особа-підприємець Корольова Юлія Владиславівна звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок", в якій просить суд:

1) визнати недійсним пункт 5.4 договору №1737 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 29.04.2020р., укладеного між ФОП Корольовою Ю.В. та ТОВ "Промтоварний ринок" з моменту підписання договору;

2) визнати незаконними дії ТОВ "Промтоварний ринок" з перешкоджання реалізації прав та обов`язків за договором №1737 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 29.04.2020р., укладеного з ФОП Корольовою Ю.В.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що укладений між ФОП Корольовою Ю.В. та ТОВ "Промтоварний ринок" договір про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності №1737 від 29.04.2020р. не має нічого спільного із Типовим договором, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 р. за № 868, зокрема, умови договору, передбачені п. 5.4, яким встановлено порядок дострокового розірвання договору, містять умови, які Типовим договором не передбачені, а отже, є такими, що порушують права орендаря, яким є позивачка за договором № 1737, та позбавляють гарантій, які закріплені Кабінетом Міністрів України. При цьому, умови Типового договору можуть лише конкретизуватися, але ніяк не змінюватися, втрачати свою суть чи нівелюватися на шкоду орендарю.

При цьому, ФОП Корольова Ю.В. наголошує, що пунктами 16-24 Типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 року № 868, врегульовано строк дії, порядок зміни та розірвання договору та даними умовами не передбачено низки вимог, які встановлені п. 5.4 договору №1737 від 29.04.2020р., які, на думку позивачки, звужують її права. Підмінивши назву договору, намагаючись відійти від Типового договору, відповідач на власний розсуд врегулював порядок розірвання договору та порядок його продовження. Таким чином, позивачка вказує, що вона протиправно позбавлена гарантій, закріплених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 р. № 868, отримавши на підписання договір, що порушує норми чинного законодавства. Разом з тим, позивачка стверджує, що, наразі, від несправедливих та незаконних умов договору може втратити можливість займатися підприємництвом на території ринку « 7 кілометр».

Також, ФОП Корольова Ю.В. зазначає про неправомірне розірвання відповідачем в односторонньому порядку договору про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності, оскільки станом на дату подання позову, з її боку не було порушень, які могли б призвести до розірвання договору, також вважає, що відповідачем вживаються заходи щодо порушення права ФОП Корольової Ю.В. на здійснення підприємницької діяльності.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.10.2021р. позовну заяву фізичної особи - підприємця Корольової Юлії Владиславівни залишено без руху та встановлено позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

18.10.2021р. до Господарського суду Одеської області від фізичної особи - підприємця Корольової Юлії Владиславівни надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви(вх. №27322/21).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.10.2021р. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі № 916/2965/21 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на "17" листопада 2021 р.

10.11.2021р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№30136/21), відповідно до якого останній просить суд відмовити в задоволенні позову та в обґрунтування своїх заперечень зазначає, що 15.05.2020р. було проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності позивачки за власним рішенням, та відповідач скористався своїм правом на розірвання договору шляхом направлення листа № 435 від 22.05.2021р., і таке розірвання, на думку відповідача, жодним чином не пов`язане з порушеннями умов договору №1737 від 29.04.2020р.

При цьому, ТОВ "Промтоварний ринок" звертає увагу суду, що 18.03.2020р. позивачка вдруге була зареєстрована фізичною особою - підприємцем та 15.05.2020р. була проведена державна реєстрація припинення її підприємницької діяльності за власним рішенням, тобто позивачка зареєструвала свою підприємницьку діяльність вже після запровадження карантину на території України, та твердження про тимчасове припинення статусу фізичної особи - підприємця відповідач вважає хибним, оскільки, по-перше, тимчасове припинення такого статусу неможливе в силу вимог законодавства, а по-друге, не відповідає дійсності.

Також, відповідач зазначає, що ані законом, ані іншими нормативно-правовими актами не передбачений обов`язок ринку укладати типовий договір оренди торговельного місця чи будь-який інший договір, та станом на момент укладення договору №1737 від 29.04.2020р. не існувало: ані типового, ані примірного договору оренди торговельного місця, оскільки постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.09.2010р. у справі №2а-4429/09/2670, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2011р., а також ухвалою Вищого адміністративного суду від 15.05.2012р., визнано незаконною та скасовано постанову Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 278 "Про заходи стабілізації цін за надання послуг та оренду торгових приміщень (площ) у торговельних об`єктах, на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів в умовах фінансово-економічної кризи".

Разом з тим, відповідач вказує, що п. 5.4 договору № 1737 передбачено, що договір може бути достроково розірваний в односторонньому порядку шляхом направлення стороною за адресою реєстрації іншої сторони повідомлення про розірвання договору за 14 календарних днів до дня розірвання (в такому випадку договір вважатиметься розірваним з 15 календарного дня з дня направлення повідомлення Стороні). Тобто, право на розірвання договору в односторонньому порядку належить обом сторонам договору.

В судовому засіданні 17.11.2021р. оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі на 09.12.2021р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.12.2021р. строк підготовчого провадження у справі №916/2965/21 продовжено на 30 днів.; закрито підготовче провадження у справі та призначено справу №916/2965/21 до розгляду по суті в засіданні суду на "13" січня 2022 р.

В судовому засіданні 13.01.2022р.:

- представник позивачки підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити;

- представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

В судовому засіданні від 13.01.2022р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

29.04.2020р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" (Промринок) та фізичною особою-підприємцем Корольовою Юлією Владиславівною (Підприємець) було укладено договір №1737 про надання послуг по здійсненню торгівельної діяльності, предметом якого є послуги зі створення умов для торговельної діяльності, які Промринок надає за плату підприємцю, а підприємець приймає і зобов`язується здійснювати торгівельну діяльність згідно з законодавством України (п. 1.1. договору).

Згідно п. 2.1. договору, Промринок зобов`язався надати підприємцю в строкове користування торгове місце №1737 території КП №3 ТК №2 для встановлення 20-ти футових контейнерів та здійснення торгівельної діяльності; не перешкоджати підприємцю в користуванні контейнерами та здійсненні торгівельної діяльності у разі дотримання законодавства, умов цього договору і прав інших осіб.

Відповідно до п. 2.3.1, 2.3.2 договору, підприємець зобов`язується встановити на вказаному в п. 2.1.1 договору місці контейнери та повідомити договірному відділу Промринку заводські номери; використовувати контейнери для зберігання товару і здійснення торговельної діяльності.

Згідно п.3.1 договору,підприємець сплачує послуги за встановленими Промринком розцінками не пізніше 10-го календарного числа кожного місяця, за який здійснюється плата.

Пунктом 5.3. договору сторони погодили термін дії цього договору протягом десяти років з дня його укладення та можливість пролонгації або переукладення його сторонами на новий термін.

Відповідно до п. 5.4. договору, договір може бути достроково розірваний в двосторонньому або в односторонньому порядку шляхом направлення стороною за адресою реєстрації іншої сторони повідомлення про розірвання договору за 14 календарних днів до дня розірвання (в такому випадку договір вважається розірваним з 15-го календарного дня з дня направлення повідомлення стороні) виключно у наступних випадках: у разі втрати підприємцем права власності на контейнер; у разі систематичного порушення підприємцем або орендарем зобов`язань за договором, в тому числі, у разі прострочення оплати за цим договором більше ніж на один місця або другої за час дії договору несплати (або неповної сплати) послуг Промринку; у разі втрати підприємцем статусу підприємця; у разі порушення підприємцем чинного законодавства України (правил торгівлі на ринках, правил пожежної безпеки на ринках тощо), що призвело до настання негативних наслідків у Промринку; у інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно п. 5.6. договору, договір є укладеним з дня його підписання сторонами, із цього ж дня втрачає силу договір №1737 від 08.05.2010р.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №33 від 05.10.2021р., сформованого судом щодо фізичної особи - підприємця Корольової Юлії Владиславівни були вчинені наступні реєстраційні дії:

- 05.06.2007р.. (Запис 1) проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Корольової Юлії Владиславівни, місцезнаходження зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 номер запису 3058895;

- 02.02.2017р. КП "Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради" проведено реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Корольової Ю.В. за власним рішенням, номер запису 3058895;

- 18.03.2020р. (запис 2) повторно проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Корольової Юлії Владиславівни, місцезнаходження зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 15.05.2020р. Юридичним департаментом Одеської міської ради проведено реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Корольової Ю.В. за власним рішенням, номер запису1160887.

22.05.2021р. ТОВ "Промтоварний ринок" було направлено позивачці повідомлення №435 про розірвання договору, відповідно до якого відповідачем було зазначено, що, враховуючи припинення підприємницької діяльності Корольової Ю.В., як фізичної особи - підприємця, за власним рішенням 15.05.2020р., договір про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності №1737 від 29.04.2020р. вважати розірваним на підставі ст. 598, 651 ЦК України та п.5.4 договору з 15-го календарного дня з дня направлення цього повідомлення, а також викладено вимогу про звільнення торгового місця, і погашення заборгованості в разі її наявності.

Разом з тим, зазначеним листом також повідомлено про необхідність звільнення торгових місць від торговельних об`єктів, товару та іншого майна, повернення Промринку торгових місць і погашення заборгованості в разі її наявності.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №33, 09.06.2021р.. (Запис 3) втретє проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Корольової Юлії Владиславівни, місцезнаходження зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

10.06.2021р. позивачка звернулась до відповідача з заявою (вих.№2232), відповідно до якої зазначила, що 10.06.2021р. їй стало відомо, що 03.06.2021р. на стару адресу прописки, а саме: АДРЕСА_2 , надійшов лист на ім`я позивачки, однак власником житла за вказаною адресою є літня жінка та зміст листа позивачці невідомий. Також, позивачкою зазначено, що від підприємців Промтоварного ринку « 7 км» їй стало відомо, що адміністрація ринку надсилає листи з попередженням про одностороннє розірвання договорів, укладених між підприємцями та риком, у зв`язку з чим ФОП Корольова Ю.В. просила, зокрема, відповідача надсилати пропозиції та іншу інформацію на юридичну адресу зазначену в договорі, а саме: АДРЕСА_1 .

17.06.2021р. наказом ТОВ "Промтоварний ринок" №177 «Щодо розірвання догорів та вивезення контейнерів» було вирішено розірвати договори, які були укладі, зокрема, з ФОП Корольовою Ю.В., та вивезти контейнери з території ТОВ "Промтоварний ринок" на Автогосподарство №2 під наглядом представників служби охоронної діяльності та торгівельного комплексу.

05.07.2021р. позивачка звернулась до відповідача із заявою (вх.№ 2611), відповідно до якої зазначила, що 31.06.2021р., сплачуючи за 07.2021р. орендну плату по обслуговуванню торгівельного місця №1737 за договором, від касиру в розрахунковому відділі отримала відмову з поясненнями, що контейнер знаходиться на реконструкції, однак будь-якої згоди ФОП Корольовою Ю.В. не надавалось та повідомлень про зазначене на адресу прописки не надходило, у зв`язку з чим позивачка просила ТОВ "Промтоварний ринок" надати письмову відповідь: на яких підставах працівники ринку здійснюють перешкоди в здійснені підприємницької діяльності, а саме відмовляють прийняти платню за оренду; надати письму відповідь, чи дійсно на вул. Сіра КП №3 Промринок проводить реконструкцію, з якого часу та на яких правових підставах.

У відповідь на зазначену заяву, ТОВ "Промтоварний ринок" направило позивачці лист №846 від 31.07.2021р., в якому повідомило, що договір на обслуговування торговельного місця №1737 був розірваний та оплата за нього не може бути прийнята касою підприємства.

07.08.2021р. позивачка знову звернулась до відповідача із заявою (вх.№3060), в якій зазначила, що від юриста ринку їй стало відомо про розірвання договірних відносин, та те, що повідомлення про розірвання направлялись ринком на адресу реєстрації ФОП Корольової Ю.В.: АДРЕСА_2 , яка є попередньою адресою проживання, та у договорі не використовувалась. Також, позивачка зазначила, що відповіді від відповідача на листи вх. № 2232 від 10.06.2021 р. та вх.№ 2611 від 05.07.2021р. так і не отримала, та на даний час з боку працівників ринку йде грубе перешкоджання здійсненню підприємницької діяльності по користуванню майном (20 футовий контейнер), розташованого на місці № 1737 по вул.. Сіра, ТК 3., з огляду на що, ФОП Корольова Ю.В. просила ТОВ "Промтоварний ринок": згідно п. 5.4 договору №1737» повідомити в письмовій формі про наміри ринку, шляхом направлення на юридичну адресу: м.Одеса, Ак. Глушка 15б кв7, вказану в договорі, яка є фактичним місцем проживання та реєстрації; вважати договір від 29.04.2020 р. «Про надання послуг по здійсненню торгівельної діяльності №1737» дійсним; пояснити в письмовій формі, на яких підставах працівники охорони ринку забороняють відчиняти контейнер.

У відповідь на зазначену заяву, ТОВ "Промтоварний ринок" направило позивачці лист №994 від 30.08.2021р., в якому повідомило, що під час укладання договору позивачкою були надані документи, що підтверджують реєстрацію, як суб`єкта підприємницької діяльності за адресою; АДРЕСА_2, та в договорі в розділі «Юридичні адреси сторін» було зазначено місце фактичного проживання. Також, відповідачем зазначено, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 09.06.2021р. проведено державну реєстрацію позивача, як суб`єкта підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1, тобто, було змінено адресу реєстрації, як суб`єкта підприємницької діяльності вже після направлення повідомлення про розірвання договору. Таким чином, відповідач зазначив, що повідомлення про розірвання договору було направлено на вірну адресу відповідно до умов, передбачених договором.

09.09.2021р. ТОВ "Промтоварний ринок" було складено акти, згідно наказу №177 від 17.06.2021р., щодо розірвання договорів та вивезення контейнерів, відповідно до п.п.1,2 яких при зовнішньому огляді контейнерів №1737 (1-й поверх) та (ІІ-й поверх) КП №3 ТК №2 визначено, що контейнери закриті на зовнішні замки; контейнери опечатані та опломбовані пломбами А47524808, А47524807; контейнери переміщені з СТРП №4 ТК №3; контейнери переміщені на територію Автогосподарства №2 в ТОВ «Промринок».

13.09.2021р. позивачка звернулась до відповідача із заявами: (вх.№3467) про неповідомлення відповідачем ФОП Корольової Ю.В. про переміщення контейнеру №1737 та (вх.№3468) про надання дозволу на вивіз товару з контейнеру №1737 .

У відповідь на зазначені заяви, ТОВ "Промтоварний ринок" направило позивачці листи:

-№1129 від 15.09.2021р., в якому повідомило ФОП Корольову Ю.В. про можливість вивезення належних позивачці контейнерів з території ТОВ "Промтоварний ринок", до зазначеного листа додано акти від 09.09.2021р. щодо переміщення контейнерів №1737 І-ий та ІІ - ий поверхи;

- №1154 від 23.09.2021р., в якому повідомило позивачку, що повернути заяво сплачені кошти можливо, звернувшись до каси підприємства або шляхом надання банківських реквізитів для безготівкового зарахування.

З огляду на вищевикладене, позивачка і звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати недійсним пункт 5.4 договору №1737 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 29.04.2020р., укладений між ФОП Корольовою Ю.В. та ТОВ "Промтоварний ринок", з моменту підписання договору та визнати незаконними дії ТОВ "Промтоварний ринок" з перешкоджання реалізації прав та обов`язків за договором №1737 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 29.04.2020р.

Враховуючи встановлені обставини, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним пункту 5.4 договору №1737 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 29.04.2020р. укладений між ФОП Корольовою Ю.В. та ТОВ "Промтоварний ринок" з моменту підписання договору, суд вказує наступне.

Згідно з ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Як встановлено судом, 29.04.2020р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" (Промринок) та фізичною особою-підприємцем Корольовою Юлією Владиславівною (Підприємець) було укладено договір №1737 про надання послуг по здійсненню торгівельної діяльності, предметом якого є послуги зі створення умов для торговельної діяльності, які Промринок надає за плату підприємцю, а підприємець прийняв і зобов`язався здійснювати торгівельну діяльність згідно з законодавством України (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 5.4. договору, сторони встановили, що договір може бути достроково розірваний в двосторонньому або в односторонньому порядку шляхом направлення стороною за адресою реєстрації іншої сторони повідомлення про розірвання договору за 14 календарних днів до дня розірвання (в такому випадку договір вважається розірваним з 15-го календарного дня з дня направлення повідомлення стороні) виключно у наступних випадках: у разі втрати підприємцем права власності на контейнер; у разі систематичного порушення підприємцем або орендарем зобов`язань за договором, в тому числі, у разі прострочення оплати за цим договором більше ніж на один місця або другої за час дії договору несплати (або неповної сплати) послуг Промринку; у разі втрати підприємцем статусу підприємця; у разі порушення підприємцем чинного законодавства України (правил торгівлі на ринках, правил пожежної безпеки на ринках тощо), що призвело до настання негативних наслідків у Промринку; у інших випадках, передбачених чинним законодавством.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що договір № 1737 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 29.04.2020р. не має нічого спільного із Типовим договором затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 2009 року № 868 та пунктам 16-24 Типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 2009 року № 868, якими врегульовано строк дії, порядок зміни та розірвання договору. Умови які передбачені п. 5.4. договору звужують права позивачки.

При цьому, будь-яких інших підстав для визнання п.5.4 оскаржуваного договору недійсним позивачкою у позові не зазначено.

Так, під час розгляду справ про визнання угоди (правочину) недійсною господарський суд встановлює наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними та настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угоди вимогам закону, додержання встановленої форми угоди, правоздатність сторін за угодою, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. При цьому, обставини, що мають істотне значення для вирішення спору повинні підтверджуватись сторонами належними та допустимими доказами відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України. Також відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 23.05.2018р. по справі №910/9823/17.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2009р. за №278 "Про заходи щодо стабілізації цін за надання послуг та оренду торгових приміщень (площ) у торговельних об`єктах, на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів в умовах фінансово-економічної кризи" з метою стабілізації цін на споживчому ринку і посилення боротьби з монопольними проявами в умовах фінансово-економічної кризи та відповідно до статей 4 і 8 Закону України "Про ціни і ціноутворення" ( 507-12 ) Кабінет Міністрів України, зокрема, затверджено примірний договір оренди торгових приміщень (площ) у торговельних об`єктах, на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів (з включенням послуг з їх обслуговування), що додається.

В подальшому, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009р. за №868 "Деякі питання організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків" було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 278 ( 278-2009-п ) "Про заходи щодо стабілізації цін за надання послуг та оренду торгових приміщень (площ) у торговельних об`єктах, на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів в умовах фінансово-економічної кризи" (Офіційний вісник України, 2009 р., № 23, ст. 758) внесено зміни, а саме: 1. Пункт 2 постанови (278-2009-п) викладено у такій редакції: "2. Затвердити Типовий договір оренди торговельного місця, що додається." 2. Примірний договір оренди торгових приміщень (площ) у торговельних об`єктах, на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів (з включенням послуг з їх обслуговуванням), затверджений зазначеною постановою (278-2009-п ), викладено у новій редакції.

Окрім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2010 р. № 557 про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 278 внесено до постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 278 ( 278-2009-п ) "Про заходи щодо стабілізації цін за надання послуг та оренду торгових приміщень (площ) у торговельних об`єктах, на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів в умовах фінансово-економічної кризи" (Офіційний вісник України, 2009 р., № 23, ст. 758, № 63, ст. 2216) внесено такі зміни: пункт 2 постанови ( 278-2009-п ) викласти в такій редакції: "2. Затвердити Примірний договір оренди торговельного місця, що додається. Рекомендовано суб`єктам господарювання, які надають в оренду торговельні місця на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів, укладати відповідні договори з орендарями."; у назві та додатку до Типового договору оренди торговельного місця, затвердженого зазначеною постановою ( 278-2009-п ), слова "Типовий" і "Типового" замінити відповідно словами "Примірний" і "Примірного".

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.09.2010р. у справі №2а-4429/09/2670, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2011р., а також ухвалою Вищого адміністративного суду від 15.05.2012р., визнано незаконною та скасовано постанову Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 278 ( 278-2009-п ) "Про заходи стабілізації цін за надання послуг та оренду торгових приміщень (площ) у торговельних об`єктах, на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів в умовах фінансово-економічної кризи".

Тобто, з аналізу вищевикладеного вбачається, що Постанова Кабінету Міністрів України від 29.09.2009 року № 868, на яку посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, втратила чинність на підставі Постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.09.2010р. у справі №2а-4429/09/2670, а відтак станом на час розгляду справи у суді, а також на момент укладення спірного договору не існувало ані типового, ані Примірного договору оренди торговельного місця.

За таких обставин, посилання позивачки на те, що оспорюваний договір №1737 від 29.04.2020р. про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності суперечить Постанові Кабінету Міністрів України від 29 липня 2009 року № 868, не приймаються до уваги судом.

Також, не приймаються до уваги судом посилання позивачки на те, що умови, які встановлені у п. 5.4. договору №1737 від 29.04.2020р., звужують права ФОП Корольової Ю.В., з огляну на наступне.

Згідно вимогами ч. ч. 2, 3 ст. 6 ЦК України, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тлумачення ст. 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема це свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення його умов тощо.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні сторін. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб (постанови від 02.03.2021 року у справі № 910/554/20, від 03.04.2020 року у справі № 910/15125/18, від 16.03.2020 року у справі №922/227/19, від 02.06.2020 року у справі № 910/6110/19, від 25.06.2020 року у справі № 910/4926/19).

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно ч.1 ст.188 ГК України, також встановлено, що зміна або розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Отже, ФОП Корольова Ю.В. та ТОВ "Промтоварний ринок", реалізуючи принцип свободи договору, вільно, самостійно та на власний розсуд погодили, що договір №1737 від 29.04.2020р. може бути достроково розірваний в двосторонньому або в односторонньому порядку шляхом направлення стороною за адресою реєстрації іншої сторони повідомлення про розірвання договору за 14 календарних днів до дня розірвання (в такому випадку договір вважається розірваним з 15-го календарного дня з дня направлення повідомлення стороні) виключно у наступних випадках: у разі втрати підприємцем права власності на контейнер; у разі систематичного порушення підприємцем або орендарем зобов`язань за договором, в тому числі, у разі прострочення оплати за цим договором більше, ніж на один місяць або другої за час дії договору несплати (або неповної сплати) послуг Промринку; у разі втрати підприємцем статусу підприємця; у разі порушення підприємцем чинного законодавства України (правил торгівлі на ринках, правил пожежної безпеки на ринках тощо), що призвело до настання негативних наслідків у Промринку; у інших випадках, передбачених чинним законодавством.

При цьому, судом враховується, що правом дострокового розірвання договору в односторонньому порядку відповідно до умов п.5.4. договору №1737 від 29.04.2020р., наділені обидві сторони договору.

З огляду зазначене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ФОП Корольової Ю.В. про визнання недійсним пункту 5.4 договору №1737 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 29.04.2020р. укладений між ФОП Корольовою Ю.В. та ТОВ "Промтоварний ринок" з моменту підписання договору.

Щодо позовних вимог про визнання незаконними дії ТОВ "Промтоварний ринок" з перешкоджання реалізації прав та обов`язків за договором №1737 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 29.04.2020р. укладеного з ФОП Корольовою Ю.В., суд вказує наступне.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №33, сформованого судом, 18.03.2020р. (запис 2) було повторно проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Корольової Юлії Владиславівни, місцезнаходження зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідно до п. 5.4. договору, договір може бути достроково розірваний в двосторонньому або в односторонньому порядку шляхом направлення стороною за адресою реєстрації іншої сторони повідомлення про розірвання договору за 14 календарних днів до дня розірвання (в такому випадку договір вважається розірваним з 15-го календарного дня з дня направлення повідомлення стороні), зокрема, у разі втрати підприємцем статусу підприємця.

22.05.2021р. ТОВ "Промтоварний ринок" було направлено позивачці повідомлення №435 про розірвання договору, відповідно до якого відповідачем було зазначено, що, враховуючи припинення з 15.05.2021р. підприємницької діяльності Корольової Ю.В., як фізичної особи - підприємця, за власним рішенням 15.05.2020р., договір про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності №1737 від 29.04.2020р. вважати розірваним на підставі ст. 598, 651 ЦК України та п.5.4 договору з 15-го календарного дня з дня направлення цього повідомлення, а також викладено вимогу про звільнення торгового місця, і погашення заборгованості в разі її наявності.

Таким чином, суд зазначає, що повідомлення №435 від 22.05.2021р. було направлено Корольовій Ю.В. на адресу реєстрації: АДРЕСА_2 , - яка станом на 22.05.2020р. була зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Надаючи оцінку правомірності дій відповідача щодо розірвання в односторонньому порядку укладеного між сторонами договору, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відтак, підприємець - це юридичний статус фізичної особи, який засвідчує право цієї особи на заняття самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГК України, суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 1 ст. 128 ГК України, громадянин визнається суб`єктом господарювання, у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього кодексу.

Фізична особа здійснює право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом (частина друга статті 50 ЦК України).

Таким чином, обов`язковою передумовою здійснення господарської діяльності є державна реєстрація суб`єкта господарювання, що забезпечує реалізацію принципів публічності, загальновідомості і достовірності даних про господарюючих суб`єктів; відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу підприємця, як місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем).

Натомість, згідно з частиною 8 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Таким чином, набуття фізичної особою статусу підприємця та реалізація права на заняття підприємницькою діяльністю пов`язується із проведенням у встановленому чинним законодавством порядку державної реєстрації фізичної особи як підприємця.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.05.2020р. Юридичним департаментом Одеської міської ради запису про реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Корольової Ю.В. за власним рішенням (номер запису 1160887), свідчить про втрату останньою права на провадження підприємницької діяльності та припинення її статусу як фізичної особи-підприємця, зокрема, станом на 22.05.2021р.

Таким чином, направлення відповідачем на адресу позивача повідомлення №435 від 22.05.2021р. про розірвання договору про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності №1737 від 29.04.2020р. вчинено з дотриманням положень п. 5.4. договору, у зв`язку із втратою Корольовою Ю.В. статусу підприємця, що за погодженням сторін, є підставою для реалізації відповідачем, як орендодавцем, права на розірвання укладеного між сторонами договору.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що направлення ТОВ «Промтоварний ринок» повідомлення №435 від 22.05.2021р. жодним чином не свідчить про вжиття відповідачем заходів щодо порушення права позивача на здійснення ним господарської діяльності у контейнері, що розташований на торговому місці №1737, оскільки відповідач діяв відповідно до узгоджених умов п.5.4 укладеного між сторонами договору №1737 від 29.04.2020р.

При цьому, позивачкою в позовній заяві не наведено будь-яких інших правових обґрунтувань або переліку здійснених відповідачем дій щодо перешкоджання позивачці реалізації її прав та обов`язків за договором, які вона просить суд визнати протиправними.

Вирішуючи питання щодо доцільності надання правової оцінки іншим доводам сторін, суд виходить з того, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно з ч. 3,4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно п. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Приймаючи до уваги відмову у задоволенні позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 14 січня 2022 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко