ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

26.01.2022р. м. Дніпро Справа № 908/794/19(908/1769/21)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О., судді Білецька Л.М., Парусніков Ю.Б.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 21.10.2021р.

у справі № 908/794/19(908/1769/21)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватсон-телеком", м. Запоріжжя

до ОСОБА_1 , м. Київ

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - 1. ОСОБА_2 , м. Київ; 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Просперо Сістемз", м. Київ; 3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Торнадо-Пласт", м. Київ

про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та зобов`язання повернути майно

в межах справи № 908/794/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватсон-Телеком", м. Запоріжжя

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 21.10.2021р. у справі № 908/794/19(908/1769/21) (повний текст складено - 01.11.2021р., суддя - Юлдашев О.О., м. Запоріжжя) позовні вимоги задоволено. Скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назарчук Наталії В`ячеславівни про державну реєстрацію речових прав на нежилі приміщення №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 3), приміщення з № 1 по № 27 (групи приміщень № 12), приміщення з № 1 по № 25 (групи приміщень № 3а), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 664,8 кв. м., що складає 67/100 частини від нежилого будинку площею 2 530,00 кв. м., від 13.10.2015р. № 252256326 винесене на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1103 від 09.10.2015р. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Ватсон-Телеком" право власності на нежилі приміщення №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 3), приміщення з № 1 по № 27 (групи приміщень № 12), приміщення з № 1 по № 25 (групи приміщень № 3а), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 664,8 кв. м. (у тому числі: офісні приміщення площею 1 239,30 кв. м., місця спільного користування 455,50 кв. м.), що складає 67/100 частини від нежилого будинку площею 2 530,00 кв. м. Зобов`язано відповідача - ОСОБА_1 повернути позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Ватсон-Телеком" нежилі приміщення №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 3), приміщення з № 1 по № 27 (групи приміщень № 12), приміщення з № 1 по № 25 (групи приміщень № 3а), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 664,8 кв. м. (у тому числі: офісні приміщення площею 1 239,30 кв. м., місця спільного користування 455,50 кв. м.), що складає 67/100 частини від нежилого будинку площею 2 530,00 кв. м. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України 47 270,00 грн. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватсон-Телеком" витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 540,00 грн.

Відповідач через систему "Електронний суд" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 21.10.2021р., відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2021р. апеляційну скаргу залишено без руху, запропоновано особі, яка подала апеляційну скаргу, надати суду протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали докази оплати судового збору в розмірі 77 715,00 грн., докази направлення копії апеляційної скарги іншим учасникам провадження у справі (опис вкладення та фіскальний чек або розрахункову квитанцію).

18.01.2022р. на адресу апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання від11.01.2022р., в якому вона просить:

- відстрочити сплату судового збору в розмірі 77 715,00 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 21.10.2021р. до ухвалення судового рішення у справі на стадії апеляційного розгляду, про що винести ухвалу;

- у разі відмови в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, розстрочити сплату судового збору на два календарних місяця, про що винести ухвалу.

До вказаного клопотання додано виписку по рахунку за період з 01.12.2021р. по 23.12.2021р., податкову декларацію про майновий стан і доходи з додатком за 2020р., докази направлення копії апеляційної скарги іншим учасникам провадження у справі.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_1 посилається на те, що ухвалу апеляційного господарського суду від 02.12.2021р. не отримувала, про її винесення дізналася 05.01.2022р. з Єдиного державного реєстру судових рішень. Загальний річний дохід ОСОБА_1 в 2020р. склав 233 361,88 грн. без врахування сплати податків і зборів, а 5 % розміру річного доходу становило 11 668,09 грн., в той час як розмір судового збору за подання апеляційної скарги в межах даного провадження становить 77 715,00 грн., що є непосильною сумою для скаржника. На кінець 2021р. на рахунку скаржника обліковувалось 1 705,27 грн., що підтверджує скрутне матеріальне становище.

Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статутом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у ст. 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Як вбачається із змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (ч. 2 цієї статті): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Наведеними правовими нормами Закону України "Про судовий збір" встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, звільнити, відстрочити або розстрочити сплату судового збору, або зменшити його розмір.

Водночас, з аналізу ст. 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може ...", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені у ст. 5, або у справах із предметом спору, не охопленим ст. 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021р. у справі № 0940/2276/18.

Заява ОСОБА_1 про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору подана на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та обґрунтована її скрутним майновим становищем, до заяви додано декларацію про майновий стан і доходи за 2020р., стверджуючи, що розмір судового збору, визначений Центральним апеляційним господарським судом в ухвалі від 02.12.2021р. в сумі 77 715,00 грн. перевищує 5 відсотків річного доходу скаржника за попередній календарний рік.

Статтями 73, 74 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновкам експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Приписами ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оцінивши доводи, наведені скаржником на обґрунтування вимог заявленого клопотання, апеляційний господарський суд не встановив у даному випадку наявності обставин, які б відповідали зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавством умов та підстав для відстрочення (розстрочення) сплати судового збору з огляду на наступне.

Так, виходячи з аналізу ст. 5 Закону України "Про судовий збір", ОСОБА_1 не належить до категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Наведені ОСОБА_1 обставини в обґрунтування клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, не є такими, з якими положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачають можливість задоволення клопотання. В порушення норм ст. ст. 73-80 ГПК України, скаржником не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин, а також доказів на виконання визначених п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" умов, що свідчить про відсутність підстави для його задоволення.

Надана скаржником власноруч заповнена декларація про майновий стан за 2020рік без доказів на підтвердження зазначеної в ній інформації щодо майна, доходів та витрат не може бути визнана належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом на підтвердження викладених у клопотанні обставин (наведена правова позиція підтверджується висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 18.11.2021р. у справі № 910/4473/21(910/8061/21)).

Суд зазначає, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів і узгоджується із статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Умови відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, визначені у ст. 8 Закону України "Про судовий збір" є диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Зокрема, особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, у якому навести обставини щодо її майнового стану, за наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом повноважень, зокрема, відстрочити (розстрочити) сплату судового збору. Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

Водночас, Закону України "Про судовий збір" не містить визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують незадовільний майновий стан особи. Такими документами можуть бути, наприклад, довідка податкового (фіскального) органу про розмір доходів за попередній календарний рік, яка підтверджує, що розмір судового збору в цій справі перевищує 5 відсотків розміру річного доходу скаржника за попередній календарний рік та/або відповідна довідка органу Пенсійного фонду про розмір отриманої пенсії за цей же період у разі якщо скаржник є пенсіонером, довідка про перелік розрахункових та інших рахунків, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів тощо.

У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Враховуючи зазначене, зважаючи на встановлену судом апеляційної інстанції відсутність належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження викладених у клопотанні про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору обставин, а також доказів на виконання визначених п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" умов, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання скаржника про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 ГПК України, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу (ч. 2 ст. 260 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 260, ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з апеляційною скаргою.

Станом на дату постановлення даної ухвали скаржником протягом розумного строку не усунуто недоліки апеляційної скарги, а відтак, колегія суддів приходить до висновку про повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 258, 260 ГПК України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 21.10.2021р. у справі № 908/794/19(908/1769/21) - повернути скаржнику.

Копії ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному ст. 242 ГПК України. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами, всього на 22 аркушах.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України, та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку і строки, встановлені ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков