ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2022 р. Справа№ Б8/142-12 (911/3359/20)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Грека Б.М.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,

представників:

від позивача - адвоката Слюсара В.В.,

від відповідача - адвоката Софійського С.Ю.,

від третьої особи-6 - адвоката Машковської О.А.,

від АТ "Державний експорно-імпортний банк України" - адвоката Головіної О.І.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Київської області

від 07.07.2021 (повне рішення складено 11.08.2021, суддя Лопатін А.В.)

у справі №Б8/142-12(911/3359/20)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК-Р.С.Ф." в особі ліквідатора арбітражного керуючого Віскунова Олександра Віталійовича

до ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1)Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортуна-Інвест-Буд",

2) ОСОБА_2 ,

3) ОСОБА_3 ,

4)Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайфселл",

5)Приватне акціонерне товариство "ВФ Україна",

6)Приватне акціонерне товариство "Київстар",

про витребування майна із чужого незаконного володіння та стягнення коштів в сумі 560000,00 грн,

в межах справи № Б8/142-12 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК-Р.С.Ф." (код 36263844),

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа №Б8/142-12 про банкрутство ТОВ "ВІК-Р.С.Ф.", провадження в якій порушено ухвалою від 25.12.2012 за заявою Управління пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області.

Постановою Господарського суду Київської області від 01.07.2014 боржника визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.04.2017 усунуто арбітражного керуючого Салатюка Д.В. від виконання повноважень ліквідатора ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Віскунова О.В.

20.11.2020 боржник звернувся із позовом до ОСОБА_1 про витребування у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК-Р.С.Ф." димову трубу № 6, яку ОСОБА_1 отримав у володіння на підставі договору № 0106/16 від 01.06.2016, що укладений ним з ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд", та стягнення з ОСОБА_1 на користь боржника 560000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.07.2021 у справі №Б8/142-12(911/3359/20) позовні вимоги задоволено частково, витребувано від ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК-Р.С.Ф." димову трубу № 6, що входить до цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь боржника 2102 грн судового збору; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Господарського суду Київської області від 07.07.2021 в частині задоволення позову щодо витребування майна, стягнути з позивача на користь скаржника судові витрати по справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № Б8/142-12(911/3359/20) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , розгляд справи призначено на 02.11.2021.

У відповідності до ч. 10 ст. 32 ГПК України та згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2021 для розгляду справи № Б8/142-12(911/3359/20), у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Остапенко О.М., сформовано колегію суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Грек Б.М., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 вирішено здійснювати розгляд справи № Б8/142-12(911/3359/20) по суті спочатку колегією суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Грек Б.М., Отрюх Б.В., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 відкладено розгляд справи № Б8/142-12(911/3359/20) на 07.12.2021.

06.12.2021 АТ "Державний експорно-імпортний банк України" подав заяву про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, яка обґрунтована тим, що рішення суду у даній справі може вплинути на його права та обов`язки як іпотекодержателя майна банкрута.

Колегія суддів встановила, що АТ "Державний експорно-імпортний банк України" є конкурсним та забезпеченим кредитором боржника у справі Б8/142-12, вимоги якого визнані ухвалою Господарського суду Київської області від 28.02.2018 у справі № № Б8/142-12, а відтак він є учасником провадження.

З огляду на зазначене, колегія суддів в судовому засіданні 07.12.2021 на місці (без виходу до нарадчої кімнати) ухвалила залишити без розгляду заяву АТ "Державний експорно-імпортний банк України".

В судовому засіданні 07.12.2021 було оголошено перерву до 28.12.2021 відповідно до ст. 216 ГПК України.

В судовому засіданні 28.12.2021 оголошено перерву до 18.01.2022 відповідно до ст. 216 ГПК України.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, вислухавши пояснення представників учасників справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство до 21.10.2019 регулювалось Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), а з 21.10.2019 - Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник є власником нерухомого майна, що складає цілісний майновий комплекс з виробництва цукру, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна від 23.07.2010, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Федотовою О.В.

До складу цілісного майнового комплексу входить також димова труба цегляна, 1982 року будівництва, літера 6 відповідно до витягу БТІ.

Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.04.2015.

Під час ліквідаційної процедури, що введена постановою Господарського суду Київської області від 01.07.2014 у даній справі, 27.05.2016 відбувся аукціон (статус другий повторний) з продажу майна ТОВ "ВІК-Р.С.Ф.", на якому реалізовано майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу за ціною 4 546 795,00 грн. За результатами аукціону переможцем визнано ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд".

27.05.2016 між ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." в особі ліквідатора Салатюка Д.В. та ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" було укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: Київська область, АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Малим О.С., за номером 679 (надалі - договір купівлі-продажу).

До складу цілісного майнового комплексу входять:

а) нежитлові будівлі загальною площею 49 733 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельних ділянках з кадастровими номерами: :01:311:0023, :01:311:0024, :03:208:0004, :01:324:0001, :01:326:0006, :01:326:0007,

б) споруди (не внесені до витягу), основні засоби (інвентар, прилади та інструменти), техніка, транспортні засоби, запасні частини, машини та обладнання, детальний перелік яких зазначено в договорі купівлі-продажу, в тому числі димова труба № 6.

Цілісний майновий комплекс згідно переліку був переданий продавцем та прийнятий покупцем, згідно акту приймання-передачі від 27.05.2016.

Відповідно до довідки КП "Південне БТІ" № 551 від 19.03.2015 щодо переліку майна боржника, димова труба входить в перелік майна, котре було реалізоване на торгах та передано ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" згідно договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу та Акту приймання-передачі від 27.05.2016.

В подальшому ухвалою Господарського суду Київської області від 06.03.2017 визнано недійсними результати аукціону від 27.05.2016 з продажу майна ТОВ "ВІК-Р.С.Ф.".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 ухвала Господарського суду Київської області від 06.03.2017 у справі № Б8/142-12 залишена без змін.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.11.2017 визнано недійсним договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: Київська область, АДРЕСА_1, укладений 27.05.2016 р. між ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." та ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд", посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Малим О.С., за № 679.

Крім того, ухвалою Господарського суду Київської області від 14.03.2018 задоволено заяву ліквідатора ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." про застосування наслідків недійсного правочину та зобов`язано ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" повернути у власність ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." майно, в тому числі споруди (не внесені до витягу), основні засоби (інвентар, прилади та інструменти), техніку, транспортні засоби, запасні частини, машини та обладнання, зокрема димову трубу № 6.

На виконання ухвали Господарського суду Київської області від 14.03.2018 судом видано наказ від 02.04.2018, який було пред`явлено до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Черкаської області Недоступу Дмитру Миколайовичу.

19.07.2018 за наказом Господарського суду Київської області від 02.04.2018 відкрито виконавче провадження № 56817019.

27.09.2018 з метою примусового виконання рішення суду приватним виконавцем був здійснений виїзд за місцезнаходженням цілісного майнового комплексу (АДРЕСА_1) та за актом передачі стягувачу предметів зазначених у виконавчому документі була передана у власність ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." димова труба № 6.

В подальшому, 25.02.2019 приватний виконавець Недоступ Д.М. отримав лист від фізичної особи-підприємця Константінова Нікіти Андрійовича, в якому останній посилався на приналежність йому на праві власності, як фізичній особі, димової труби № 6, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу димової труби № 0106/16 від 01.06.2016 із ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд".

Димова труба була прийнята ОСОБА_1 за актом приймання-передачі до договору купівлі-продажу димової труби від 03.06.2016.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ТОВ "Лайфселл", ПАТ "ВФ Україна" та ПАТ "Київстар" були укладені договори оренди, за умовами яких ОСОБА_1 як орендодавець передав в строкове платне користування частини димової труби з правом розміщення обладнання базової станції стільникового зв`язку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В кожному із укладених договорів міститься посилання на договір № 0106/16 купівлі-продажу димової труби від 01.06.2016 р. як на правову підставу права власності на димову трубу за ОСОБА_1

01.06.2016 між ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу димової труби №0106/16, за умовами якого продавець (ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд") передає, а покупець ( ОСОБА_1 ) приймає та оплачує димову трубу цегляну, 1982 року побудови, площею 13,2 кв. м за ціною 14500,00 грн. 03.06.2016 між сторонами підписано акт приймання-передачі до зазначеного договору.

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.02.2020 у справі №Б8/142-12 було задоволено позов ліквідатора ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." арбітражного керуючого Віскунова Олександра Віталійовича про визнання недійсним договору купівлі продажу димової труби № 0106/16 від 01.06.2016 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фортуна-Інвест-Буд" та ОСОБА_1 .

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 скасовано рішення Господарського суду Київської області від 12.02.2020 у справі №Б8/142-12, прийнято нове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК-Р.С.Ф." в особі ліквідатора арбітражного керуючого Віскунова Олександра Віталійовича відмовлено.

У вказаній постанові суд апеляційної інстанції зазначив, оскільки позивач вважає порушеним його право власності і таке порушення пов`язане з позбавленням володіння через ланцюг передач майна, а інтерес позивача полягає в поверненні цього майна до ліквідаційної маси банкрута з чужого незаконного (на думку позивача) володіння, то належним способом захисту такого права й інтересу є вимога до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, а не позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Оскільки результати аукціону з продажу майна ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." та договір купівлі-продажу майна, яким оформлено його результати, визнано судом недійсними, ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" не набуло права власності на майно боржника та не мало правових підстав його відчужувати на користь інших осіб, спірне майно вибуло з володіння власника не з його волі, ліквідатор боржника звернувся з даним позовом про витребування у ОСОБА_1 димову трубу, яка була предметом договору купівлі-продажу № 0106/16 від 01.06.2016, укладеного між ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" та ОСОБА_1 , а також стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 560000,00 грн, отримані ним за користування чужим майном на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Місцевий господарський суд визнав обґрунтованою позовну вимоги про витребування у ОСОБА_1 димової труби, яка була предметом договору купівлі-продажу № 0106/16 від 01.06.2016 р., укладеного між ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" та ОСОБА_1 , з огляду на те, що ухвалою господарського суду Київської області від 08.11.2017 визнано недійсним договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 27.05.2016 р. між ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." та ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд", посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Малим О.С. за № 679, а тому ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" не набуло права власності на майно, що є предметом продажу за таким договором, у тому числі димову трубу № 6, та не мало права на його відчуження в подальшому наступним покупцям, що є підставою повернення майна володільцю, шляхом його витребування у відповідача як добросовісного набувачів, в порядку ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Відхиляючи заяву відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності суд першої інстанції зазначив, що право власності боржника на спірне майно було порушено в момент його вибуття з власності у володіння іншої особи, відтак початок перебігу позовної давності для позову, поданого на захист цього порушеного права, пов`язується з моментом, коли ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." довідалось або могло довідатись про порушення його права або про особу, яка його порушила, а саме про факт вибуття з власності оспорюваного майна у володіння іншої особи.

Оскільки порушення прав позивача було предметом судового розгляду за позовною заявою АТ "Державний експортно-імпортний банк України" від 16.06.2016 про визнання недійсними результатів проведеного Товарною біржею "Укрспецресурс" аукціону з продажу майна ТОВ "ВІК-Р.С.Ф.", що розглядалась в межах провадження у справі про банкрутство ТОВ "ВІК-Р.С.Ф.", то позивачу було відомо про таке порушення ще на час звернення з позовом у цій справі. Судове рішення у справі № Б8/142-12 набуло законної сили за наслідком ухвалення Київським апеляційним господарським судом постанови від 26.06.2017, яким заяву АТ "Державний експортно-імпортний банк України" задоволено та визнано недійсними результати аукціону від 27.05.2016 з продажу майна ТОВ "ВІК-Р.С.Ф.". Зазначене свідчить про те, що позивачу було відомо про порушення його прав принаймні на цю дату - 26.06.2017, і щонайменше з цієї дати починає перебіг строку позовної давності для звернення з даним позовом.

Враховуючи, що про належний спосіб захисту свого порушеного права у даному спорі, розгляд якого судами розпочався у серпні 2019 році, позивачу було розтлумачено лише у вересні 2020 року, за наслідками тривалого розгляду даної справи судами різних інстанцій, і у листопаді 2020 року позивач зазначив належні вимоги, задоволення яких призведе до відновлення прав позивача як власника спірного майно, порушення яких установлено судом у даній справі, а тому, з урахуванням указаних фактичних обставин даної справи, позивачем не було пропущено строк позовної давності.

Врахувавши положення частини третьої статті 264 ЦК України, якими визначено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново, з огляду на те, що, в даному випадку, має місце переривання строку позовної давності в 2019 році (у зв`язку із зверненням позивача із позовом до відповідача про визнання недійсним договору купівлі продажу димової труби № 0106/16 від 01.06.2016 р., метою якого було повернення майна банкрута до ліквідаційної маси), суд першої інстанції дійшов висновку, що позов поданий в 2020 році (до відповідача про витребування майна із чужого незаконного володіння) є таким, що заявлено позивачем в межах строку позовної давності.

В основу доводів апеляційної скарги покладені висновки про те, що позивач довідався про порушення свого права ще у 2016 році, коли судовим рішенням було визнано недійсними результати аукціону з продажу майна боржника, а відтак строк позовної давності слід обраховувати з 26.06.2017 - дати ухвалення постанови Київського апеляційного господарського суду. Оскільки з віндикаційним позовом боржник звернувся до добросовісного набувача ОСОБА_1 лише 20.11.2020, то він пропустив трирічний строк позовної давності, про застосування якого було заявлено відповідачем. При цьому, скаржник вважає помилковим висновок суду першої інстанції про переривання строку позовної давності у зв`язку зі зверненням з позовом про визнання договору недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 907/50/18 зроблено висновок про застосування норми права згідно якого за наявності правових підстав для витребування майна від добросовісного набувача відповідно до статей 387, 388 ЦК України мають застосовуватися положення статті 267 ЦК України.

Визначення початку відліку позовної давності міститься у статті 261 ЦК України, зокрема відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Тлумачення частини першої статті 261 ЦК України дозволяє стверджувати, що початок перебігу позовної давності пов`язується з певними обставинами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

Отже, за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Суд зазначає, що і в разі пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою початок перебігу позовної давності визначається з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Отже визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права (постанова Верховного Суду України від 27.05.2014 у справі № 5011-32/13806-2012).

За приписами ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо, відповідно до ст. 388 цього Кодексу, майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За приписами статті 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Як вірно встановлено судом першої інстанції спірне майно (димова труба) вибуло з володіння боржника поза його волею, оскільки результати аукціону з продажу майна боржника та укладений на його підставі договір купівлі-продажу визнані недійсними в судовому порядку.

Спірне майно було відчужене особою (ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд"), яка не мала право на таке відчуження, на користь відповідача на підставі договору купівлі-продажу димової труби №0106/16 від 01.06.2016 між ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" та ОСОБА_1 .

Про укладання такого договору купівлі-продажу, а відтак і володіння спірним майном іншою особою ніж ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" позивач довідався з листа фізичної особи-підприємця Константінова Н.А. № 3/2-19 від 21.02.2019, який був отриманий 25.02.2019 приватним виконавцем при примусовому виконанні наказу Господарського суду Київської області від 02.04.2018 про зобов`язання ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" повернути боржнику майно.

Таким чином, на переконання колегії суддів, саме з 25.02.2019 позивач довідався про особу ( ОСОБА_1 ), яка порушила його право власності на володіння спірним майном, а відтак саме з цієї дати слід обраховувати строк позовної давності у даній справі.

Оскільки ліквідатор звернувся з позовом у листопаді 2020 року, то строк позовної давності не пропущено та порушене право підлягає захисту.

У зв`язку з наведеним колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про початок перебігу позовної давності з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, оскільки відповідач не був учасником таких спірних правовідносин, та заволодів спірним майном від іншої ніж боржник особи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для витребування спірного майна у відповідача на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення Господарського суду Київської області від 07.07.2021 у даній справі відсутні.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду першої інстанції колегією суддів не переглядається на підставі ст. 269 ГПК України, оскільки не оскаржується сторонами.

Судові витрати за розгляд справи апеляційним судом належить покласти на скаржника в межах сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Київської області від 07.07.2021 у справі № Б8/142-12(911/3359/20) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.01.2022.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді Б.М. Грек

Б.В. Отрюх