УХВАЛА

25 січня 2022 року

м. Київ

cправа № 917/1293/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий, Мачульський Г.М., Случ О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мазуренко М.В.

та представників

Офісу Генерального прокурора: Шекшеєва В.С.,

представники інших учасників справи у судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.10.2021

та рішення Господарського суду Полтавської області від 31.03.2021

у справі № 917/1293/19

за позовом Першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави

до:

1) Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області;

2) Приватного підприємства "Альфа-капітал",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області,

про визнання недійсним та скасування розпорядження, визнання удаваними та недійсними договорів, зобов`язання передати земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року Перший заступник керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області та Приватного підприємства "Альфа-капітал", в якому просив:

1. Визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Полтавської районної державної адміністрації "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо обмеженого користування земельними ділянками (право земельного сервітуту)" № 1277 від 28.12.2010;

2. Визнати удаваним та недійсним договір про установлення земельного сервітуту, укладений між Полтавською РДА та ПП "Альфа-Капітал" від 04.08.2011 на земельній ділянці за межами населеного пункту на території Рунівщинської сільської ради площею 73,3 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 000130004;

3. Визнати удаваним та недійсним договір про установлення земельного сервітуту укладений між Полтавською РДА та ПП "Альфа-Капітал" від 04.08.2011 на земельній ділянці за межами населеного пункту на території Рунівщинської сільської ради площею 36,27 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (19,9 га рілля, 16,37 га пасовища), кадастровий номер 000130005;

4. Визнати удаваним та недійсним договір про установлення земельного сервітуту укладений між Полтавською РДА та ПП "Альфа-Капітал" від 04.08.2011 на земельній ділянці за межами населеного пункту на території Рунівщинської сільської ради площею 32,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), кадастровий номер 000040163;

5. Визнати удаваним та недійсним договір про установлення земельного сервітуту укладений між Полтавською РДА та ПП "Альфа-Капітал" від 04.08.2011 на земельній ділянці за межами населеного пункту на території Рунівщинської сільської ради площею 79,67 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), кадастровий номер 000040164;

6. Визнати удаваним та недійсним договір про установлення земельного сервітуту укладений між Полтавською РДА та ПП "Альфа-Капітал" від 04.08.2011 на земельній ділянці за межами населеного пункту на території Рунівщинської сільської ради площею 24,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), кадастровий номер 000040165;

7. Зобов`язати ПП "Альфа-Капітал" передати у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 246,27 га, а саме: площею 73,3 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області, кадастровий номер 000130004; площею 36,27 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області, кадастровий номер 000130005; площею 32,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області, кадастровий номер 000040163 площею 79,67 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області, кадастровий номер 000040164, площею 24,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області, кадастровий номер 000040165.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 30.07.2019 залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 31.03.2021 (суддя Кльопов І.Г.), залишеним без змін (з інших підстав) постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.10.2021 (колегія суддів у складі: Пелипенко Н.М. - головуючий, Барбашова С.В., Істоміна О.А.), відмовлено у задоволенні позову.

Судами обох інстанцій встановлено, що Головою Полтавської районної державної адміністрації прийнято розпорядження "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо обмеженого користування земельними ділянками (право земельного сервітуту) " №1277 від 28.12.2010.

У подальшому, на підставі вказаного розпорядження, Полтавською РДА з ПП "Альфа-Капітал" укладено договір про встановлення земельного сервітуту (договір) від 04.08.2011 року.

Відповідно до договору ПП "Альфа-Капітал" надано право обмеженого користування земельною ділянкою (земельний сервітут) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), що знаходиться за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району (землі запасу) площею 73,3 га (землі сільськогосподарського призначення).

Цільове призначення земельної ділянки, на яку установлюється сервітут, не змінюється.

Відповідно до п. 4.2 договору він набуває чинності з моменту його державної реєстрації та діє до 2021 року.

Плата за встановлення сервітуту вноситься у грошовій формі в розмірі 65 160,75 грн на рік.

Договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.08.2011 за № 00575.

Відповідно до збірного кадастрового плану земельної ділянки, який є додатком до договору, зазначено кадастровий номер :00:013:0004.

Крім того, Полтавською районною державною адміністрацією Полтавської області із ПП "Альфа-Капітал" укладено аналогічні договори про встановлення земельного сервітуту, а саме:

- договір про установлення земельного сервітуту від 04.08.2011 на земельну ділянку за межами населеного пункту на території Рунівщинської сільської ради площею 36,27 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 000130005, договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Полтавському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.08.2011 №00574;

- договір про установлення земельного сервітуту від 04.08.2011 на земельну ділянку за межами населеного пункту на території Рунівщинської сільської ради площею 32,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), кадастровий номер 000040163, договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Полтавському районі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.08.2011 №00573;

- договір про установлення земельного сервітуту від 04.08.2011 на земельну ділянку за межами населеного пункту на території Рунівщинської сільської ради площею 79,67 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), кадастровий номер 000040164, договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Полтавському районі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.08.2011 №00571;

- договір про установлення земельного сервітуту від 04.08.2011 на земельну ділянку за межами населеного пункту на території Рунівщинської сільської ради площею 24,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), кадастровий номер 000040165, договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Полтавському районі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.08.2011 №00572.

Звертаючись до суду з позовом у даній справі прокурор посилався на те, що розпорядження голови Полтавської районної державної адміністрації № 1277 від 28.12.2010 "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо обмеженого користування земельними ділянками (право земельного сервітуту)" порушує вимоги ст. 134 ЗК України щодо набуття права на оренду земельної ділянки державної власності на конкурентних засадах (земельних торгах), земельні ділянки були надані у користування юридичній особі безоплатно. Враховуючи категорію та цільове призначення спірних земельних ділянок - землі запасу сільськогосподарського призначення (рілля), мету укладення спірних договорів - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також оплатний характер цих договорів, суть правовідносин між сторонами спірних договорів та мета отримання земельних ділянок не відповідає такому правовому інституту, як земельний сервітут, фактично між сторонами склалися відносини щодо оренди земельних ділянок. Умови укладених між відповідачами договорів про встановлення земельних сервітутів свідчать про те, що останні фактично уклали договори оренди земельних ділянок, а правом земельного сервітуту було підмінено право оренди земельної ділянки, яке відповідно до ч. 2 ст. 124 та ч. 1 ст. 134 ЗК України набувається на конкурентних засадах за результатами земельних торгів. Посилаючись на положення ст.ст. 203, 216, 235 ЦК України прокурор зазначав, що спірні договори про установлення земельного сервітуту є удаваними, оскільки між сторонами склалися відносини щодо оренди землі. В обґрунтування підстав для представництва прокурором інтересів держави прокурор вказував на те, що звернення до суду з позовною заявою викликано необхідністю захисту майнових інтересів держави, а саме повернення земельних ділянок державної форми власності, які незаконно були передані у користування ПП "Альфа-Капітал" та реалізації конституційного права громадян користуватися об`єктами права власності, посилаючись на те, що незаконна передача земельних ділянок ПП "Альфа-Капітал" на підставі установленого земельного сервітуту всупереч вимогам чинного законодавства, порушує інтереси держави у сфері використання та охорони земель, ефективного і раціонального використання земельних ресурсів.

Під час розгляду справи від ПП "Альфа-капітал" надійшла заява про застосування позовної давності, у якій відповідач просив застосувати її до вимог:

- щодо скасування розпорядження голови Полтавської районної державної адміністрації "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо обмеженого користування земельними ділянками (право земельного сервітуту)" №1277 від 28.12.2010;

- щодо визнання удаваними та недійсними договорів про установлення земельного сервітуту від 04.08.2011 щодо земельної ділянки площею 73,3 га (кадастровий номер 000130004) від 04.08.2011 щодо земельної ділянки площею 36,27 га (кадастровий номер 000130005), від 04.08.2011 щодо земельної ділянки площею 32,86 га (кадастровий номер 000040163), від 04.08.2011 щодо земельної ділянки площею 79,67га (кадастровий номер 000040164), від 04.08.2011 щодо земельної ділянки площею 24,47га (кадастровий номер 000040165);

- щодо зобов`язання ПП "Альфа-Капітал" передати у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області земельні ділянки площею 73,3га, площею 36,27га, площею 32,86га, площею 79,67га та площею 24,47га.

Відмовляючи у задоволенні позову місцевий господарський суд виходив з того, що за договорами земельного сервітуту воля сторін була направлена на досягнення саме тих правовідносин, які і були в ньому передбачені. При цьому сторонами спірних договорів здійснювались та здійснюються дії з їх виконання. Водночас позовні вимоги про визнання недійсним та скасування розпорядження, на підставі якого укладені спірні договори, суд вважав такими, що не підлягають задоволенню, оскільки таке розпорядження є ненормативним актом, застосовується одноразово, і з прийняттям його виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, а тому з моменту укладання спірних договорів розпорядження вичерпало свою дію. Клопотання про застосування позовної давності суд залишив без задоволення, враховуючи, що позовні вимоги визнані судом необґрунтованими та безпідставними.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, однак у позові відмовив з підстав пропуску позовної даності.

Не погоджуючись з рішенням місцевого та постановою апеляційного господарських судів, Заступник керівника Харківської обласної прокуратури звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення ст. 25, ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування", ст.ст. 16, 21, ч. 1 ст. 401, ст. 402, ч. 1 ст. 404 ЦК України, ч. 1 ст. 98, ст.ст. 116, 124, ч. 1 ст. 134 ЗК України та порушено норми ст.ст. 11, 13, 14, 76-79, 86, 236 ГПК України. В свою чергу, апеляційним судом неправильно застосовано ст.ст. 15, 16, 256, 257, 261 ЦК України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст. 45 ГПК України, порушено ст.ст. 11, 13, 14, 76-79, 86, 236 ГПК України.

Скаржником вмотивовано подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, а саме - місцевим господарським судом не враховано висновків щодо застосування ст. 25, ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування", викладених у постанові Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 2-407/11; застосовано ст.ст. 16, 21 ЦК України без урахування висновків Верховного Суду у постановах від 30.05.2018 у справі № 923/466/17, від 19.06.2018 у справі № 916/1979/13; застосовано ч. 1 ст. 401, ст. 402, ч. 1 ст. 404 ЦК України, ч. 1 ст. 98, ст.ст. 116, 124, ч. 1 ст. 134 ЗК України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 21.02.2018 у справі № 905/3280/16, від 23.09.2017 у справі № 917/133/17). В свою чергу, апеляційним судом застосовано ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 24.04.2018 у справі № 902/538/14; застосовано ст. 261 ЦК України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 17.10.2018 у справі № 362/44/17; застосовано ст. 261 ЦК України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23.05.2018 у справі № 389/29/17-ц, від 11.02.2018 у справі № 183/4638/16, від 06.02.2019 у справі № 587/430/16-ц, від 07.09.2020 у справі № 917/468/19; застосовано ст. 267 ЦК України, ст. 45 ГПК України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 17.02.2020 у справі № 391/1217/14-ц.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.12.2021 відкрито провадження за касаційною скаргою з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, призначено останню до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.01.2022 та надано строк на подання відзивів на касаційну скаргу до 20.12.2021.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 23.12.2021 від ПП "Альфа-капітал" надійшов відзив на касаційну скаргу, поданий 20.12.2021, у якому відповідач-2 просить останню залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, посилаючись на правильність зроблених в ній висновків, а також розглянути справу без участі представника відповідача-2.

Ухвалою від 18.01.2022 оголошено перерву у справі до 25.01.2022.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.07.2021 передано справу № 910/5201/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки Суд вважав за необхідне відступити від висновку про наявність повноважень у органів Держгеокадастру на звернення до суду з позовами щодо земель усіх категорій і форм власності, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 925/929/19.

Так Верховний Суд вважав, що у правовідносинах, які стосуються земельних ділянок комунальної форми власності право розпорядження якими належить територіальній громаді, а функції власника зазначеної земельної ділянки виконує відповідна міська рада, яка повинна діяти в інтересах відповідної територіальної громади, Держгеокадастр у цьому разі не наділений повноваженнями розпорядника з усіма повноваженнями власника на захист права власності, а надані законом функції державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства не наділяють Держгеокадастр правом контролю за реалізацією органом місцевого самоврядування повноважень щодо розпорядження землями територіальної громади, що виключає можливість звернення до суду з такими позовними вимогами.

Ухвалою від 15.09.2021 вказану справу прийнято до розгляду Великою Палатою Верховного Суду та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження на 16.11.2021.

Ухвалою від 16.11.2021 повідомлено учасників справи № 910/5201/19, що судове засідання відбудеться 15.02.2022.

Крім цього, ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.07.2021 справу № 925/1133/18 за позовом Заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури до Черкаської міської ради та Приватного підприємства "Інвестиційно-будівельна компанія "Будгарант" про визнання незаконним та скасування рішення Черкаської міської ради та визнання недійсними змін до договору оренди землі за касаційною скаргою Заступника прокурора Черкаської області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 у зазначеній справі передано на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, з огляду на можливе відступлення від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 908/1664/19.

Так, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 15.06.2021 у справі № 908/1664/19 зазначив, що визначення прокурором свого правового статусу як самостійного позивача у справі, за наявності органу місцевого самоврядування, уповноваженого на здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, не нівелює його обов`язку щодо дотримання порядку представництва, дотримання процедури, встановленої ч.ч. 3 і 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", та надання можливості такому органу самостійно звернутися до суду за захистом порушених прав держави.

Суд касаційної інстанції в ухвалі від 07.07.2021 у справі № 925/1133/18 вказав, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор при зверненні з даним позовом зазначив, що є позивачем, оскільки Черкаська міська рада - один із співвідповідачів, рішення якого оскаржується через його невідповідність нормам чинного законодавства. Цим прокурор обґрунтовував відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати функції захисту її інтересів саме у спірних правовідносинах, тобто навів підставу для представництва інтересів держави.

З огляду на те, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, визначив Черкаську міську раду одним з співвідповідачів у справі та заявив вимогу про визнання незаконним і скасування рішення цього органу, колегія суддів Касаційного господарського суду вважає, що у прокурора відсутній обов`язок дотримання процедури, передбаченої абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", а саме щодо необхідності попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта.

У зв`язку з цим колегія суддів суду касаційної інстанції у справі № 925/1133/18 вказала, що вважає за необхідне відступити від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 908/1664/19 про те, що визначення прокурором свого правового статусу як самостійного позивача не нівелює його обов`язку дотримання процедури, передбаченої абзацами 3 і 4 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Апеляційний господарський суд у справі № 917/1293/19 дійшов висновку, що оскільки органом, уповноваженим державою здійснювати функції щодо розпорядження спірними земельними ділянками є Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, тому не вжиття відповідних заходів у розумний строк (відмова вжити такі заходи реагування) з боку Держгеокадастру у Полтавській області є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності, які дають підстави прокурору для звернення з позовом до суду в інтересах держави. При цьому з урахуванням вказаного апеляційний суд оцінював обставини дотримання прокурором позовної давності.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання єдності судової практики Суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 917/1293/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/5201/19 та судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 925/1133/18.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234, 235 ГПК України, Суд,-

У Х В А Л И В:

Зупинити касаційне провадження у справі № 917/1293/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/5201/19 та судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 925/1133/18.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Мачульський Г.М.

Случ О.В.