ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2022 р. Справа № 910/10731/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2021

у справі №910/10731/21 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Інтернешнл Сервісес"

про стягнення 5000,00 грн.

без виклику представників сторін.

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Акціонерне товариство «Укргазвидобування» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Інтернешнл Сервісес» про стягнення штрафу у розмірі 5000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору від 03.04.2020 № УГВ 4522/30-20 про надання митно - брокерських послуг.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.10.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Суд І інстанції дійшов висновку про відсутність підтвердження з боку відповідача надання послуг за Договору від 03.04.2020 №УГВ4522/30-20 про надання митно - брокерських послуг неналежної якості. При цьому судом зазначено, що сторони, підписавши Акт про надання послуг, засвідчили, що зобов`язання за згаданим Договором виконані належно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Позивач, не погоджуючись із вказаним рішенням суду, подав до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування підстав апеляційної скарги скаржник посилається на те, що місцевий господарський суд за наявності підтвердженої обставини неналежного оформлення митної декларації від 16.05.2020 №UA 903160/020/000062 та встановленої умовами договору відповідальності за надання послуг неналежної якості у вигляді штрафу, безпідставно відмовив у задоволенні позову та неправильно застосував до спірних правовідносин положення ч. 6 статті 257 Митного кодексу України, п. 11 Положення про митні декларації, затверджені постановою КМУ від 21.05.2021 №450, п. 232.1 статті 232 Податкового кодексу України та п. 28 Порядку електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, затвердженого постановою КМУ від 24.04.2019 №408.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2021 у справі №910/10731/21, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи.

Відповідач надіслав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечував щодо доводів апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні, а рішення суду І інстанції залишити без змін, з мотивів, у ньому викладених.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як було встановлено судом І інстанції, 03.04.2020 між Акціонерним товариством «Укргазвидобування» (Замовник/Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта Інтернешнл Сервісес» (Виконавець/ Відповідач) було укладено договір про надання митно-брокерських послуг №УГВ4522/30-20, відповідно до п. 1.1 якого, Виконавець зобов`язується надати послуги з митного оформлення, зазначені в цьому договорі та додатку №1 до цього договору «Вартість послуг з митного оформлення вантажів на території України» (надалі - послуги), а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги (п. 1.1. Договору).

Пунктом 2.3. Договору встановлено, що Виконавець зобов`язаний: забезпечити надання послуг, якість яких відповідає умовам даного Договору (п.п. 2.3.2. Договору); докладати всіх зусиль для оперативного, ефективного та вигідного для Замовника митного оформлення вантажів з дотримання положень діючого законодавства України (п. 2.3.14. Договору); забезпечити митне оформлення вантажів в режимі 24/7, на письмовий запит від Замовника (пп. 2.3.22. Договору); у разі виявлення помилок в оформленій митній декларації, на вимогу Замовника, протягом 3 робочих днів з дня надсилання вимоги по електронній пошті, подати та оформити аркуш коригування до такої митної декларації. Після оформлення аркуша коригування, направити його Замовнику кур`єрською службою доставки не пізніше 2 робочих днів з дати оформлення такого аркуша коригування (пп. 2.3.24 Договору).

Згідно п. 5.1 Договору встановлено, що митне оформлення конкретної партії вантажу Виконавець здійснює за дорученням Замовника, оформленим у вигляді письмового замовлення на надання митно-брокерських послуг за формою згідно з додатком № 4. Таке письмове замовлення на надання митно-брокерських послуг надсилається Замовником Виконавцю на електронну пошту .

Відповідно до п. 5.2. Договору встановлено, що строк надання послуг Виконавцем зазначається у письмовому замовленні Замовника.

Умовами п. 5.4. Договору передбачено, що якість послуг повинна відповідати вимогам чинного законодавства України в сфері здійснення митно-брокерської діяльності та умовам даного договору.

У п. 6.1. Договору встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність передбачену чинним законодавством України та цим договором.

Згідно п. 6.2. Договору за надання послуг неналежної якості, Виконавець виплачує Замовнику штраф у розмірі 20% від вартості неякісно наданих послуг, але не менше 5000,00 грн. та компенсує Замовнику всі понесені ним витрати та збитки, у зв`язку з наданням послуг неналежної якості.

Умовами п. 6.6. Договору сторони погодили, що Виконавець несе відповідальність за правильність оформлення документів, які готуються Виконавцем і подаються до оформлення у митні органи або інші державні установи.

Судом І інстанції було встановлено, що відповідачем були надані послуги за Договором від 03.04.2020 УГВ 4522/30-20, щодо митного оформлення пального метанол технічний (метиловий спирт) марка А, CAS №67-56-1, вагою 384 т., шляхом оформлення митної декларації від 16.05.2020 №UA903160/020/000062.

На виконання згаданого Договору, сторонами було складено Акт надання послуг №0516-01 від 16 травня 2020 року, який підписаний обома сторонами Договору, скріплений печатками підприємств, без будь - яких заперечень, претензій чи зауважень.

Оскільки в оформленій митній декларації від 16.05.2020 №UA903160/020/000062 в графі 47, а саме в окремому полі митної декларації, не було зазначено код виду умови оподаткування пального акцизним податком, за заявкою позивача, відповідачем складено аркуш коригування митної декларації від 16.05.2020 №UA903160/020/000062, на підставі якого ДФС України 05.06.2020 здійснила відповідне коригування у вказаній митній декларації. Обсяг ввезеного на митну територію України пального за митною декларацією від 16.05.2020 №UA903160/020/000062 став обліковуватися в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового 05.06.2020.

Наведені обставини, на думку позивача, свідчать про порушення з боку відповідача умов п.2.3.2 та 2.3.14 Договору, внаслідок чого позивач не зміг своєчасно зареєструвати відповідну акцизну накладну в Єдиному реєстрі акцизних накладних, внаслідок чого до нього застосовано штраф.

Посилаючись на умови п. 6.2 Договору, позивач звертався до відповідача з претензіями, щодо сплати на його користь штрафу у розмірі 5000,00 грн. за неналежне виконання умов Договору.

Оскільки відповідач у листі від 10.11.2020 №107 надав відповідь на претензію, в якій вказав про належне виконання умов Договору та відсутність підстав для сплати на користь позивача штрафу, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Укладений між сторонами правочин - Договір від 03.04.2020 №УГВ4522/30-20 про надання митно - брокерських послуг, за своїм змістом та правовою природою є договорами надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 63 ЦК України.

Частиною першою статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, яка кореспондується з частиною 1 статті 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги умовами п. 6.2 Договору, яким передбачено стягнення з виконавця на користь замовника штрафу у розмірі 20% від вартості неякісно наданих послуг, але не менше 5000,00 грн. за надання послуг неналежної якості.

Отже, підставою для стягнення штрафу з виконавця (відповідача) є надання неякісних послуг.

Позивач, наголошуючи на наданні відповідачем неякісних послуг, посилається на порушення з його боку умов п.п. 2.3.2 та 2.3.14 Договору, якими передбачено обов`язки виконавця забезпечити надання послуг, якість яких відповідає умовам даного Договору, та докладати всіх зусиль для оперативного, ефективного та вигідного для замовника митного оформлення вантажів з дотриманням положення діючого законодавства України.

Як вже зазначалось, предмет Договору від 03.04.2020 №УГВ4522/30-20 - надання послуги з митного оформлення, зазначені в цьому договорі та додатку № 1 до цього договору «Вартість послуг з митного оформлення вантажів на території України».

При цьому, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Приписами статті 257 Митного кодексу України (надалі за текстом МК України) передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Перелік відомостей, які зазначаються в митній декларації та загальні вимоги до неї містяться в статті 257 МК України, та обмежуються лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог Митного кодексу України та інших законодавчих актів.

Відповідно до ч. 6 статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450 затверджено Положення про митні декларації, та визначено вимоги до оформлення і використання митних декларацій, на підставі яких декларуються товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України підприємствами, та інші товари, що відповідно до законодавства України декларуються шляхом поданням митної декларації, передбаченої для підприємств, а також порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсними. Окремо визначено у п. 12 вказаного Порядку, що електронна митна декларація складається з полів електронного документа, що відповідають Формам митних декларацій на паперовому носії, та засвідчується електронним цифровим підписом особи, яка її склала.

Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа затверджено наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651. Зокрема, цей Порядок визначає правила заповнення граф митних декларацій (далі - МД) на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 (далі - ЄАД), додаткових аркушів до нього форми МД-3, специфікації форми МД-8, порядок унесення відомостей до доповнення форми МД-6, випадки застосування специфікації, а також порядок оформлення, розподілу та використання аркушів МД форм МД-2, МД-3, МД-6, МД-8. Передбачені цим Порядком правила також поширюються на застосування МД на бланках Єдиного адміністративного документа, додаткових аркушів, доповнення і специфікації, виготовлених за допомогою комп`ютера, та електронних МД.

Відповідно до Положення про митні декларації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450, митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа заповнюється з використанням форми МД-2. Електронна митна декларація вважається оформленою за наявності внесеної до неї посадовою особою митного органу, яка завершила митне оформлення, за допомогою автоматизованої системи митного оформлення відмітки про завершення митного оформлення та засвідчення такої декларації електронним цифровим підписом посадової особи митного органу, яка завершила митне оформлення. Оформлена електронна митна декларація за допомогою автоматизованої системи митного оформлення перетворюється у візуальну форму, придатну для сприйняття її змісту людиною, у форматі, що унеможливлює у подальшому внесення змін до неї, засвідчується електронним цифровим підписом посадової особи митного органу, яка завершила митне оформлення, та надсилається декларанту або уповноваженій ним особі. Тобто, відомості, зазначені в ЕМД повинні бути тотожними з відомостями в МД на паперовому носії.

Графи митної декларації заповнюються відповідно до вимог Наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651, розділ II частина 2 якого, встановлює опис та вимоги щодо заповнення граф митної декларації в режимі імпорт, та регулює питання заповнення окремих граф митної декларації або електронної митної декларації.

Зазначений Наказ не містить будь-яких положень щодо відображення в окремому полі електронної митної декларації відомостей про код виду умови оподаткування пального акцизним податком. Відомості про сплату митних платежів зазначаються у відповідній графі 47 ЕМД (МД), яка заповнюється у разі сплати митних платежів (зокрема, в окремих колонках графи зазначаються вид, основа нарахування, ставка, сума, спосіб платежу в розрізі кожного податку, який повинен бути сплачений відповідно до товару). В графі В ЕМД (МД) зазначено відомості щодо фактичних перерахувань податків до бюджету.

З огляду на викладене, апеляційна інстанція погоджується з висновком суду І інстанції що за ЕМД 903160/2020/000062 на момент завершення митного оформлення було виконано усі митні формальності, визначені Митним кодексом України відповідно до заявленого режиму імпорт.

Не зазначення при оформленні вказаної митної декларації в графі 47 (в окремому полі митної декларації) коду виду умови оподаткування пального акцизним податком згідно з вимогами Податкового кодексу України, яким встановлено ставку акцизного податку в залежності від товару, не може свідчити про надання відповідачем неякісних послуг з митного оформлення.

Більше того, позивач, посилаючись на неякісне надання послуг з боку відповідача, посилається на ті обставини, що до нього застосовано штраф за несвоєчасну реєстрацію акцизної накладної по спірній МД.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження згаданих обставин матеріали справи не містять.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто обов`язок доказування покладається на сторони. Докази повинні бути належними та допустимими (статті 74, 76, 77 ГПК України).

Згідно з п. 5.1. Договору митне оформлення конкретної партії вантажу Виконавець здійснює за дорученням Замовника, оформленим у вигляді письмового замовлення на надання митно-брокерських послуг за формою згідно з Додатком № 4. Таке письмове замовлення на надання митно-брокерських послуг надсилається Замовником Виконавцю на електронну пошту .

Як було встановлено судом І інстанції та не спростовано під час апеляційного провадження, вимога позивача щодо додаткового відображення в окремому полі (не графі) ЕМД коду виду умови оподаткування пального акцизним податком від Замовника не надходила.

Більше того, умовами п. 2.3.24 сторони погодили, що у разі виявлення помилок в оформленій митній декларації, на вимогу Замовника, протягом 3 робочих днів з дня надсилання вимоги по електронній пошті, подати та оформити аркуш коригування до такої митної декларації.

Обставини щодо складення відповідачем аркушу коригування митної декларації від 16.05.2020 №UA903160/020/000062 за заявою позивача, є доведеними.

З наявного в матеріалах справи Аркушу коригування митної декларації від 16.05.2020 №UA903160/020/000062 вбачається, що аркуш коригування складений для відображення нових відомостей про товари, що стали відомі після закінчення їх митного оформлення, зазначених у таких графах митної декларації на бланку єдиного адміністративного документу.

Доводи заявника апеляційної скарги щодо необхідності зазначення в окремому полі електронної митної декларації коду виду умов оподаткування пального акцизним податком, та питання щодо адміністрування сплати акцизного податку, не спростовують висновки суду І інстанції щодо відсутності правових підстав для стягнення з відповідача штрафу за надані послуги з митного оформлення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Разом з тим, інших доводів та заперечень, апеляційна скарга не містить.

У справі, що розглядається, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було надано відповідь на питання, що виникли при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду.

З огляду на викладене колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2021 у справі №910/10731/21.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2021 у справі №910/10731/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2021 у справі №910/10731/21 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва справу №910/10731/21.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту за наявності підстав, передбачених у п. 2 ч. 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков