ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2022 р. Справа№ 910/6848/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від імені якого діє Відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція»

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 в частині стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» суми судового збору у розмірі 2 270,00 грн та 3 200,00 грн витрат на правничу допомогу

(повний текст рішення складено 28.10.2021)

у справі № 910/6848/21 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення 24 718,60 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення 24 718,60 грн, з яких 22 944,00 грн основного боргу, 1 457,78 грн інфляційних втрат та 316,82 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки № 53-122-01-20-09890 від 22.07.2020 в частині здійснення повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 у справі № 910/6848/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення 24 718,60 грн задоволено частково; закрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в частині стягнення 22 944,00 грн основного боргу; стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта» 316,82 грн 3% річних, 1 457,78 грн інфляційних втрат, 2 270,00 грн судового збору та 3 200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Господарський суд міста Києва закрив провадження в частині стягнення 22 944,00 грн основного боргу у зв`язку з тим, що після подання відповідного позову до суду і до прийняття рішення по суті спору, 25.06.2021 відповідачем сплачено на користь позивача 22 944,00 грн основного боргу, що підтверджується платіжним дорученням № 6305.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від імені якого діє Відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція», звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 в частині стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» суми судового збору у розмірі 2 270,00 грн та 3 200,00 грн витрат на правничу допомогу та ухвалити в цих частинах нове рішення, яким присудити до стягнення 1 135,00 грн судового збору та 573,60 грн витрат на правничу допомогу.

За твердженнями скаржника, при розгляді клопотання про повернення 50 % сплаченого судового збору, судом неправомірно звужено поле застосування правової норми (частина 1 статті 130 ГПК України), чим порушено майнові права та інтереси Відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція».

Що стосується витрат на правничу допомогу, скаржник зазначає, що у зв`язку з тим, що сума основного боргу була сплачена відповідачем, судом задоволено вимоги, які у своїй сумарній сукупності становлять 7,17% від вимог позивача, а отже, на думку відповідача, необхідно присудити до стягнення витрати на правничу допомогу у розмірі 7,17% від заявленої суми, що становить 573,60 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від імені якого діє Відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 у справі № 910/6848/21; справу № 910/6848/21 за апеляційною скаргою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від імені якого діє Відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 ухвалено розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

13.01.2022 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 без задоволення, а назване рішення без змін; здійснити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, поклавши такі витрати на апелянта.

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є стягнення 24 718,60 грн, з яких 22 944,00 грн основного боргу, 1 457,78 грн інфляційних втрат та 316,82 грн 3 % річних.

Відповідно до відзиву на позовну заяву відповідач просить врахувати те, що ним визнано суму основного боргу за договором, стягнення заборгованості за яким є предметом розгляду даної справи, до початку розгляду справи по суті, як наслідок відповідач просить суд застосувати положення статті 130 Господарського процесуального кодексу України та вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що був сплачений ним у зв`язку з подачею позовної заяви.

Як свідчать матеріали справи, після подання відповідного позову до суду і до прийняття рішення по суті спору, 25.06.2021 відповідачем сплачено на користь позивача 22 944,00 грн основного боргу, що підтверджується платіжним дорученням № 6305 від 25.06.2021.

Відповідно до частини 3 статті 232 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Приймаючи рішення про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 2 270,00 грн судового збору Господарський суд міста Києва керувався тим, що правові підстави для застосування частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у суду відсутні, оскільки відповідачем визнано позов лише в частині стягнення з нього заборгованості за договором, в іншій частині позову щодо стягнення інфляційних втрат та 3 % річних відповідач заперечував. А отже, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає, що даний висновок Господарського суду міста Києва не узгоджується з приписами чинного законодавства України.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно з частиною 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Отже, закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті, у зв`язку з чим і результат вирішення спору відсутній.

З огляду на викладене, лише висновок суду першої інстанції про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково свідчить про вирішення спору по суті розглянутих вимог. Натомість, у тому випадку, коли в резолютивній частині судового рішення зазначається про закриття провадження у справі щодо частини із заявлених вимог у зв`язку з відсутністю предмету спору, спір по суті у відповідній частині не вирішується.

При стягненні з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» судового збору Господарський суд міста Києва керувався положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Однак, у зазначеній нормі йдеться про здійснення розподілу судових витрат між сторонами у справі у разі вирішення спору по суті. Водночас, така норма не застосовується, якщо Закон України «Про судовий збір» у такому випадку передбачає повернення судового збору з Державного бюджету України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.02.2021 у справі № 903/181/19.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, закривши провадження у справі в частині основного боргу в розмірі 22 944,00 грн, безпідставно стягнув всю суму сплаченого судового збору з відповідача.

Також Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від імені якого діє Відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» не погоджується з рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 в частині стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» 3 200,00 грн витрат на правничу допомогу та просить ухвалити в цій частині нове рішення, яким присудити до стягнення 573,60 грн витрат на правничу допомогу.

Приймаючи рішення про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 3 200,00 грн витрат на правничу допомогу Господарський суд міста Києва керувався тим, що у зв`язку з розглядом цієї справи, необхідними були витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката щодо складання та подання до суду позовної заяви і відповіді на відзив, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку, що обґрунтованими є витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката у загальному розмірі 3 200,00 грн.

Згідно статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як встановлено Господарським судом міста Києва, на підтвердження надання адвокатом правової допомоги позивачем надано договір про надання професійної правничої допомоги від 23.10.2020, додаток 5 від 20.04.2021 до договору про надання професійної правничої допомоги від 23.10.2020 та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, на 15.06.2021, підписаний представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта».

За умовами пунктів 2.2, 5.1 договору про надання професійної правничої допомоги від 23.10.2020 певний вид правничої допомоги, якого потребує замовник, зміст дій, які виконавцю необхідно вчинити для надання такого виду допомоги, та інші відомості стосовно такої правничої допомоги сторони визначатимуть окремо у кожному випадку, про що зазначатимуть в додатках до цього договору. За надання кожного виду правничої допомоги замовник виплачує винагороду (гонорар) у розмірі та порядку, погоджених сторонами у кожному випадку окремо, про що сторони зазначатимуть в додатках до цього договору.

Згідно з пунктом 1 додатку 5 від 20.04.2021 до договору про надання професійної правничої допомоги від 23.10.2020 позивачем (замовник) та адвокатом Кобзарем О.В. (виконавець) було погоджено надання професійної правничої допомоги в господарській справі за позовом до відповідача про стягнення заборгованості за поставлену продукцію за договором поставки № 53-122-01-20-09890 від 22.07.2020.

У пунктах 3, 7 додатку 5 від 20.04.2021 до договору про надання професійної правничої допомоги від 23.10.2020 сторони погодили, що за надання професійної правничої допомоги при підготовці до розгляду та розгляді названої справи в суді першої інстанції (здійснення аналізу та дослідження переданих замовником матеріалів (документів) для складання позовної заяви, складання та подання позовної заяви, інших заяв як по суті, так і з процесуальних питань, клопотань, пояснень тощо, представництво замовника в Господарському суді міста Києва при розгляді справи, вчинення необхідних процесуальних дій тощо) замовник виплачує виконавцю винагороду у розмірі 8 000,00 грн. Зазначена у цьому пункті винагорода підлягає сплаті замовником виконавцю протягом 20 (двадцяти) днів з дати ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд справи у суді першої інстанції. Після надання професійної правничої допомоги (після кожної стадії судового розгляду) складатиметься акт, що підписуватиметься сторонами та в якому, зокрема, зазначатиметься вид професійної правничої допомоги, наданої замовнику, строк та порядок її оплати, якщо така оплата не здійснена на момент складання акту.

За приписами частин 4, 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна та інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 та п. 268 рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 28.11.2019 у справі № 914/1605/18).

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, ціні позову та (або) значенню справи.

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 27.07.2021 у справі № 671/1957/20, провадження № 61-9039св21.

В додатках до відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта» на апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» міститься заява про відшкодування витрат у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, в якій позивач просить стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта» кошти у розмірі 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Також в матеріалах, наданих до відзиву, міститься додаток 5.2 від 10.01.2022 до договору про надання професійної правничої допомоги від 23.10.2020, відповідно до пункту 3 якого у зв`язку оскарженням Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» рішення Господарського суду міста Києва, ухваленого 28 жовтня 2021 року в частині стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, сторони погодили внести зміни та доповнення до додатку 5, виклавши пункт 4 додатку 5 в новій редакції.

Відповідно до пункту 4 додатку 5.2 від 10.01.2022 інші положення додатку 5 залишаються в силі.

Крім того, позивачем разом з відзивом на апеляційну скаргу надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом станом на 10.01.2022, підписаний представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта». Інших доказів на підтвердження наданої професійної правничої допомоги матеріали відзиву не містять.

Як вказано вище, пунктом 7 додатку 5 від 20.04.2021 до договору про надання професійної правничої допомоги від 23.10.2020 сторони погодили, що після надання професійної правничої допомоги (після кожної стадії судового розгляду) складатиметься акт, що підписуватиметься сторонами та в якому, зокрема, зазначатиметься вид професійної правничої допомоги, наданої замовнику, строк та порядок її оплати, якщо така оплата не здійснена на момент складання акту.

В матеріалах справи відсутні будь-які акти, що підтверджують надання професійної правничої допомоги на виконання умов договору про надання професійної правничої допомоги від 23.10.2020 та додатку 5 від 20.04.2021, що унеможливлює встановлення судом на підставі належних доказів факту надання правничої допомоги та розміру витрат з метою їх розподілу. При цьому слід врахувати, що наведений в договорі про надання правничої допомоги від 23.10.2020, в додатку 5 від 20.04.2021 та додатку 5.2 від 10.01.2022 до даного договору перелік послуг, а також надані до Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду детальні описи робіт (наданих послуг), складені адвокатом в односторонньому порядку, не є доказом фактично наданих послуг і виконаних робіт.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу слід враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку статті 86 ГПК України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг. Таку позицію виклав Верховний Суд в додатковій постанові від 07.12.2018 у справі № 922/749/18.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з частиною 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як визначено статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (статті 78 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, колегія суддів, враховуючи вказані вище положення законодавства, оцінивши належні та допустимі докази, подані сторонами, дійшла висновку про те, що позивачем належним чином не обґрунтовано і не доведено перелік (обсяг) та вартість наданих адвокатом послуг та витрат, понесених на виконання умов договору про надання професійної правничої допомоги від 23.10.2020.

Зважаючи на викладене, висновки Господарського суду міста Києва стосовно часткового задоволення вимог позивача про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 3 200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу не можна вважати законними та обґрунтованими, оскільки вони зроблені в результаті неналежного дослідження матеріалів справи та їх оцінки.

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від імені якого діє Відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція», звертаючись до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 в частині стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» суми судового збору у розмірі 2 270,00 грн та 3 200,00 грн витрат на правничу допомогу та ухвалити в цих частині нове рішення, яким присудити до стягнення 1 135,00 грн судового збору та 573,60 грн витрат на правничу допомогу.

Посилання Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в своїй апеляційній скарзі на статтю 130 Господарського процесуального кодексу України як на підставу скасування рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 в частині стягнення судового збору є помилковим в силу положень пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», який підлягає застосуванню в даному випадку.

Проте, згідно із частиною 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

За змістом статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказані обставини згідно з частинами 2, 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України є підставою для зміни рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 в частині стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта» 2 270,00 грн судового збору та в частині стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта» 3 200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на вищевикладене, Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта» підлягає відшкодуванню 163,00 грн судового збору за подання позовної заяви у зв`язку із задоволенням позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних. Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта» в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають.

Заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта» вимоги щодо відшкодування витрат у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не можуть бути задоволені з огляду на недоведеність факту понесення цих витрат позивачем на правову допомогу.

Сплачені Товариством з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта» 2 107,00 грн судового збору за подання позовної заяви підлягають поверненню з Державного бюджету України на підставі пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» за ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від імені якого діє Відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 у справі № 910/6848/21 в частині стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» суми судового збору у розмірі 2 270,00 грн та 3 200,00 грн витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 у справі № 910/6848/21 змінити.

3. Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 у справі № 910/6848/21 викласти у наступній редакції:

« 1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення 24 718,60 грн задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в частині стягнення 22 944,00 грн основного боргу.

3. Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта» (04212, м. Київ, вул. Зої Гайдай, 12/10, кв. 97, ідентифікаційний код 35644849) 316,82 грн - 3% річних, 1 457,78 грн - інфляційних втрат та 163,00 грн - судового збору.

4. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта» в задоволенні вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.»

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

5. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Велика Орбіта» в задоволенні вимог про відшкодування судових витрат у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

6. Матеріали справи № 910/6848/21 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному статтями 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова