СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року

м. Харків Справа № 905/1711/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддя Радіонова О.О. , суддя Медуниця О.Є.

За участю секретаря судового засідання: За участю представників сторін: від позивача: від відповідача: розглянувши апеляційну скаргу (вх. №3703 Д/3) Яковенко В.С. не з`явились не з`явились Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Шіппінг», м. Маріуполь, Донецька область
на рішення господарського суду Донецької області
08.11.2021р. (повний текст підписано 08.11.2021р.)
у справі за позовом до про№905/1711/21 (суддя Аксьонова К.І.) Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця, м. Дніпро, Дніпропетровська область Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Шіппінг, м. Маріуполь, Донецька область стягнення штрафу у розмірі 59 860,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Акціонерне товариство Українська залізниця, м. Київ, в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м. Дніпро, Дніпропетровська область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Шіппінг, м. Маріуполь, Донецька область, про стягнення штрафу у розмірі 59 860,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на невірне зазначення відповідачем кількості місць та маси відправленого вантажу за накладною №41195546 від 05.03.2021, що підтверджується комерційним актом №450003/72 від 08.03.2021. Вищенаведене стало підставою для нарахування штрафу у розмірі 59 860,00 грн.

Відповідач проти позову заперечував, посилався на відсутність його вини, у зв`язку з тим, що навантаження здійснювалось іншою особою, якою не було здійснено навантаження вагону №56944036, що в свою чергу призвело до внесення відповідачем неправильних відомостей до накладної №41195546. Крім того, у відзиві відповідачем викладено клопотання про зменшення заявленого до стягнення штрафу.

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.11.2021 року позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Шіппінг на користь Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця штраф у розмірі 59 860,00 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю Метінвест-Шіпінг, м. Маріуполь, Донецька область, звернулось з апеляційною скаргою (вх. №3703 Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 08.11.2021р. у справі №905/1711/21 (з додатками), за змістом якої просить:

- прийняти апеляційну скаргу до розгляду;

- рішення Господарського суду Донецької області від 08.11.2021 по справі №905/1711/21 скасувати;

- прийняти нове рішення по справі №905/1711/21, яким у задоволені позовних вимог AT Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця AT Укрзалізниця до ТОВ Метінвест-Шіппінг - відмовити у повному обсязі;

- якщо суд прийде до висновку, що заявлений штраф підлягає стягненню, відповідач просить суд, з урахуванням всіх фактичних обставин справи, виходячи з загальних принципів справедливості, добросовісності та розумності, встановлених в ст. 3 ЦК України, в порядку ст. 233 ГК України та 237 ГПК України, зменшити суму штрафу, що підлягає стягненню з відповідача до однієї провізної плати.

- судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга подана безпосередньої до Східного апеляційного господарського суду.

Підставою для апеляційного оскарження, згідно ст. 277 ГПК України, апелянт вважає неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування судом норм матеріального права.

Апелянт не згоден з ухваленим рішенням, вважає його прийнятим господарським судом в порушення норм матеріального та процесуального права, без належної оцінки доводів позивача.

Крім того, вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції порушенні норми матеріального та процесуального права - статті 129 Конституції України, статей 2,3, 73-79, 86 ГПК України.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що судом першої інстанції у повному обсязі не взято до уваги той факт, що у невірному зазначенні кількості місць вантажу та маси вантажу внесених до накладної №411965546 від 05.03.2021 у вагоні №56944036, вина відповідача відсутня у повному обсязі.

Апелянт також звертає увагу на той факт, що у накладній у п.20 зазначено, що вантаж розміщено й закріплено згідно з п.15.18. гл.3 Додатка 3 до СМГС. Відповідальний за розміщення та кріплення вантажу Нач. Складської служби Мрищук В., тобто працівник ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД».

Після того, як відповідачу стало відомо про те, що вагон №56944036 виявився порожнім відповідач звернувся до ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» з електронним листом про те, що з його вагон є порожнім, що привело до того, що будуть виставлені штрафні санкції та сплачено надмірні кошти. Тобто, апелянт стверджує, що відповідачем понесено збитки, а саме сплачено провізну плату, нараховано штраф позивачем, але на даний лист відповіді отримано не було.

Якщо б не помилка ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» відповідачем вагон №56944036 не було би направлено до перевезення, тобто відповідачу причинні збитки у розмірі 11 972,00 грн.

Вважає, що відповідно до вищевикладеного внесення невірних даних не є виною відповідача, більш того відповідач поніс збитки.

Також скаржник звертає увагу на той факт, що відповідачем було сплачено провізну плату, як за навантажений вагон у той час, як вагон був порожній, так фактично було сплачено 11 972,00 грн., в той час відповідно до розрахунку провізна плата за цей самий порожній вагон повинна бути 6 624,00 грн., тобто відповідачем за даною накладною фактично надлишково сплачено 5 348,00 грн. На переконання апелянта, позивач та суд першої інстанції не зазначають про факт надлишкової оплати відповідачем, та рахують штраф від фактичної сплаченої провізної плати, хоча на думку відповідача у даному випадку штраф необхідно розраховувати з провізної плати за порожній вагон.

Скаржник також вважає, що суд при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки не оцінив співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, не врахував інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальну значущість підприємства, відсутність вини відповідача, що на думку апелянта, у повному обсязі доведено документами, що містяться у матеріалах справи які мають значення для вирішення питання про зменшення розміру штрафу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2021 року визначено колегію у складі: Чернота Л. Ф. головуючий суддя (доповідач), судді: Радіонова О.О., Пелипенко Н.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 року, витребувано у Господарського суду Донецької області матеріали справи №905/1711/21.

Відкладено розгляд питання щодо можливості відкриття провадження за апеляційною скаргою (вх. №3703 Д/3) Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Шіпінг, м. Маріуполь, Донецька область, на рішення Господарського суду Донецької області від 08.11.2021р. у справі №905/1711/21 до надходження матеріалів справи до Східного апеляційного господарського суду.

Вказана ухвала відправлена 06.12.2021 року на адресу господарського суду Донецької області та на адресу апелянта.

07.12.2021 року на виконання вимог ухвали Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 господарським судом Донецької області направлено матеріали справи №905/1711/21 за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м. Дніпро, Донецька область до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Шиппінг, м. Маріуполь, Донецька область про стягнення штрафу у розмірі 59 860,00 грн. (в 1-му томі на 131 аркушах).

08.12.2021 року Східним апеляційним господарським судом отримано та зареєстровано за вх. №35 матеріали справи №905/1711/21.

У зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_1 (рішення ВРП від 07.12.2021), на підставі розпорядження керівника апарату суду, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.12.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Чернота Л.Ф., судді: Радіонова О.О., Зубченко І.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2021 року поновлено відповідачу, пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 08.11.2021 року (повне рішення складено 08.11.2021 року) у справі №905/1711/21. Відкрито апеляційне провадження у справі №905/1711/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Шіппінг, м. Маріуполь, Донецька область. Встановлено учасникам у справі №905/1711/21 строк до 24.12.2021 року включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копій та доданих до нього документів іншій стороні у справі. Призначено справу №905/1711/21 до розгляду на "26" січня 2022 р. о 10:30 годині. Зупинено дію рішення Господарського суду Донецької області від 08.11.2021 року (повне рішення складено 08.11.2021 року) у справі №905/1711/21. Явку сторін визнано не обов`язковою.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Зубченко І.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду, відповідно до протоколу передачі судової справи між суддями від 25.01.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Чернота Л.Ф., судді: Радіонова О.О., Медуниця О.Є.

Учасники справи в призначене судове засідання 26.01.2022 не з`явились, про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідною відміткою про отримання поштової кореспонденції повідомлення Укрпошти.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до вимог статей 223 Господарського процесуального кодексу України було складено протокол судового засідання.

Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представників сторін за наявними матеріалами.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2021 вантажовідправником, Товариством з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг», зі станції Одеса-Порт Одеської залізниці на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було направлено за залізничною накладною №41195546 вантаж обладнання з`ємне (турнікети, стійки, касети, призми, хлібні щити, стяжки, стропи та ін.); пакування піддон; кількість місць 18шт; №№піддонів: 51954, 51559, 51388, 52166, 51252,50495, 51042, 51532, 50175, 51208, 51979,50776, 50869, 50840, 50719, 51082, 51303, 50757; вагонна відправка; вантажоодержувач ПАТ «Запоріжжясталь».

При оформлені залізничної накладної №41195546 у вагоні №56944036 відповідачем вказано масу нетто 23400кг; тара 23500; вантаж у вагони завантажено вантажовідправником.

Як свідчить розділ 26 накладної №41195546 маса вантажу визначена по стандарту (брутто 1300,0 кг, нетто 1300,0 кг).

08.03.2021 при проходженні через станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці складено акт загальної форми №447 від 08.03.2021, відповідно до якого за результатами проведення перевірки кількості місць вантажу у вагоні встановлено: кількість місць за ПД 18 шт., фактична кількість місць вантажу склала 0шт, що менше документа на 18 шт. та акт №37/Ваги, відповідно до якого в документі невірно вказана масу вантажу; по документу значиться: вага нетто 23400 кг, тара 23500 кг; фактично виявилось: вага брутто 22200 кг.

На підставі актів загальної форми №447 та №37/Ваги від 08.03.2021 проведено контрольне зважування вагону №56944036, який прибув за накладною №41195546, за результатами якого було встановлено, що кількість місць та маса вантажу у вагоні №56944036 вказані відправником у залізничній накладній №41195546 не відповідають кількості місць та масі вантажу встановленим при проведені контрольного зважування.

Невідповідність фактичної кількості місць та маси вантажу у вагоні №56944036 з кількістю місць та масою вантажу, які зазначені у накладній №41195546, засвідчено комерційним актом №450003/72, складеним 08.03.2021 на ст. Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці. В даному акті зазначено, що за документом значиться: вантаж - Обладнання з`ємне (турнікети, стійки, кассети, призмі, хлібні щити, стяжки, стропі та ін.) №№піддонів: 51954, 51559, 51388, 52166, 51252,50495, 51042, 51532, 50175, 51208, 51979,50776, 50869, 50840, 50719, 51082, 51303, 50757; вага брутто не вказана, тара 23500кг, вага нетто 23400 кг.

При зважуванні вагону в статичному режимі, з повною зупинкою та розчепленням, у присутності заст. ДС Швеця, АРВ Кузьміч, прийомоздавальника Петренко, на справних вагонних 150 тн електронно-тензометричниї вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, заводський №032, що пройшли держповірку 30.09.2020 виявилось: вага брутто 22200кг. В вагоні по документу значиться вантаж обладнання знімне, кількість місць 18 піддонів, спосіб визначення маси вантажу по стандарту (брутто -1300кг, нетто 1300кг), фактично вагон виявився порожнім; торцеві двері та розвантажувальні люка з обох сторін щільно закриті, люка вкручені; в технічному відношенні вагон справний; при повторному зважуванні вагона вага підтвердилася. Зав. вантажним двором на штатним розкладом відсутній.

Комерційний акт №450003/72 від 08.03.2021 попутної станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було зареєстровано на станції призначення Одеса-Порт Одеської залізниці під №450003/72/290.

Вказані обставини щодо невідповідності зазначених відповідачем даних кількості місць та маси вантажу стали підставою для нарахування штрафу та звернення позивача з даним позовом до суду.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Як встановлено ст.908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За змістом ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Укладення договору перевезення вантажу відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Згідно зі ст.22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів (ст. 23 Статуту залізниць України).

Відповідно до п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил. У разі пред`явлення вантажу до перевезення навалом, насипом або наливом у графу 20 «Найменування вантажу» вноситься відмітка «навалом», «насипом» або «наливом».

У додатку 3 до цих Правил встановлено, що графи «найменування вантажу, кількість місць», «маса вантажу, визначена відправником» заповнюється, якщо кількість місць та маса вантажу визначені відправником. Вказуються кількість місць цифрами та окремо за кожним його найменуванням і за кожним видом упакування, а також прописом загальна кількість місць, маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом); у графі «спосіб визначення маси» зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/відправником); у графі «ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)» зазначається: відправником або залізницею; у графі «правильність внесених відомостей підтверджую» представник відправника засвідчує правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника.

Пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів визначено, що представник відправника у графі 55 накладної «Правильність внесених відомостей підтверджую» вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Відповідно до п.5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Правильність внесених до накладної №41195546 відомостей, як це передбачено пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів, в тому числі щодо маси вантажу, своїм підписом підтвердив представник відправника Раца Юлія Андріївна, а саме у вагоні №56944036 кількість місць 18шт, маса вантажу 23400кг.

Згідно зі ст.52 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана на вимогу вантажоотримувача перевірити масу, кількість місць і стан вантажу.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Згідно з ст.105 Статуту залізниць України залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Частиною 1 ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що обставини, які можуть слугувати підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами.

З наведеними приписами кореспондуються положення ст.129 Статуту залізниць України, якими визначено, що обставини, які можуть бути підставою для застосування матеріальної відповідальності за порушення, допущені під час перевезення вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

За змістом вищенаведених положень залізничні перевезення оформляються накладною як обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, що укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача та супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення. Законодавцем встановлено матеріальну відповідальність вантажовідправника за пред`явлення до перевезення вантажу з неправильним зазначенням його маси у накладній та її невідповідності фактичній масі вантажу, який надійшов до станції призначення, у вигляді штрафу в розмірі п`ятикратної провізної плати за все перевезення.

Отже допустимими доказами неправильного зазначення у накладній кількості місць та маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Як вбачається із матеріалів справи та обґрунтовано встановлено судом першої інстанції, по проходженні вантажу через попутну станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було здійснено контрольне зважування вагону №56944036 на справних вагонних 150 тн електронно-тензометричниї вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, заводський №032, що пройшли держповірку 30.09.2020, під час якої було виявлено невідповідність фактичної кількості місць та маси вантажу у вищезазначеному вагоні з кількістю місць та масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній №41195546, про що складено комерційний акт №450003/72 від 08.03.2021, в якому зазначено, що за документом значиться: вантаж - Обладнання з`ємне (турнікети, стійки, кассети, призмі, хлібні щити, стяжки, стропі та ін.) №№піддонів: 51954, 51559, 51388, 52166, 51252,50495, 51042, 51532, 50175, 51208, 51979,50776, 50869, 50840, 50719, 51082, 51303, 50757; вага брутто не вказана, тара 23500кг, вага нетто 23400кг.

При зважуванні вагону в статичному режимі, з повною зупинкою та розчепленням, у присутності заст. ДС Швеця, АРВ Кузьміч, прийомоздавальника Петренко, на справних вагонних 150 тн електронно-тензометричниї вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, заводський №032, що пройшли держповірку 30.09.2020 виявилось: вага брутто 22200кг. В вагоні по документу значиться вантаж обладнання знімне, кількість місць 18 піддонів, спосіб визначення маси вантажу по стандарту (брутто -1300кг, нетто 1300кг), фактично вагон виявився порожній; торцеві двері та розвантажувальні люка з обох сторін щільно закриті, люка вкручені; в технічному відношенні вагон справний; при повторному зважуванні вагона вага підтвердилася. Зав. вантажним двором на штатним розкладом відсутній.

В свою чергу, Комерційний акт №450003/72 від 08.03.2021 попутної станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було зареєстровано на станції призначення Одеса-Порт Одеської залізниці під №450003/72/290.

Відповідно до п.10 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, зі змінами, внесеними відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 року №138, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Отже п. 10 Правил складання актів на виконання ст. 29 Статуту залізниць України визначено імперативно частину суб`єктного складу працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів: начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також передбачено можливість участі в складенні комерційного акта одержувача вантажу, якщо він брав участь у перевірці, або інших працівників залізниці.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 64 та ч.3 ст.65 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство, як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів, і такими доказами можуть підтверджуватися повноваження осіб на підписання комерційного акта.

Судом правомірно встановлено, що комерційний акт №450003/72 від 08.03.2021 складений та підписаний заступником начальника станції Швець А.О., агентом з розшуку вантажів та багажу ОСОБА_2 , приймальником поїздів Петренко Н.М. (а.с. 15).

У розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» комерційного акта зазначено, що завідуючий вантажного району (ЗВР) за штатним розкладом відсутній.

В матеріалах справи міститься наказ начальника станції Нижньодніпровськ-Вузол Цап Д.М. №9 від 12.01.2021 (а.с.19), за змістом якого у зв`язку з відсутністю на станції Нижньодніпровськ- Вузол по штатному розкладу таких посад,як начальник вантажного району, завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи та задля дотримання п.10 правил складання актів, відповідно до якого призначено прийомоздавальника вантажу та багажу наступних працівників: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 Інженера: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Приймальник поїздів: ОСОБА_13 призначено відповідальними особами, які мають право підпису комерційних актів замість начальника вантажного району, завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи.

Разом з цим матеріали справи містять робочу інструкцію від 15.03.2019 (а.с. 20-25) агента з розшуку вантажів та багажу ОСОБА_2 , робочу інструкцію прийомоздавальника вантажу та багажу поїздів ОСОБА_8 від 15.03.2019 та посадову інструкцію від 19.08.2020 заступника начальника станції Нижньодніпровськ-Вузол Швеця А.О., відповідно до яких робота цих працівників спрямована на здійснення операцій з комерційного огляду поїздів та вагонів, які прибувають/відправляються зі станції; зважування вагонів, що потребують перевірки ваги в статичному режимі згідно Технологічного процесу станції ТА ПКО, здійснення комерційного огляду вантажних вагонів, які прибувають на станцію під навантаження та вивантаження; виконання операцій з прийому вантажів до перевезення, видачі вантажів; здійснення комерційного огляду поїздів по прибуттю та відправленню; приймання участі у контрольному переважуванні вантажів, у комісійній видачі вантажу; підписання комерційних актів тощо.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що комерційний акт від 08.03.2021 №450003/72 підписаний уповноваженими працівниками залізниці в порядку п. 10 Правил складання актів та вважається таким, що складений з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Зважування маси вантажу у вагоні №56944036 на попутній станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці здійснювалось на 150тн електронно-тензометричниї вагах заводський №032, що пройшли держповірку 30.09.2020.

Пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об`єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом-виробником цистерни). За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за №1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

Пунктами 2.1, 2.2, 2.3 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, визначено, що ЗВВТ, які перебувають у власності як залізниць, так і організацій, які не належать до сфери управління Укрзалізниці (далі сторонні організації), підлягають обліку залізницями.

Узяття на облік ЗВВТ здійснюється за письмовим зверненням власника ЗВВТ до начальника дирекції з наданням завірених власником копій: експлуатаційної документації; методики повірки, атестованої згідно з вимогами Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»; свідоцтва про повірку (якщо це передбачено методикою повірки) або державну метрологічну атестацію ЗВВТ, виданого згідно з ДСТУ 2708:2006 «Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення» або ДСТУ 3215-95 «Державна система забезпечення єдності вимірювань. Метрологічна атестація засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення»; переліку вантажів, маса яких буде визначатися на ЗВВТ; висновку за результатами діагностичного обстеження ЗВВТ (у разі потреби).

Якщо ЗВВТ відповідають вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, вони беруться на облік ревізором вагового господарства дирекції, який відповідно до вимог пункту 2.2 розділу 2 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20 грудня 1996 року № 411, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 лютого 1997 року за №50/1854 (далі - ПТЕ), оформлює технічний паспорт засобу ваговимірювальної (далі технічний паспорт ЗВВТ) згідно з додатком 1 до цієї Інструкції. У технічному паспорті ЗВВТ робиться запис про повірку або державну метрологічну атестацію, вказується нормована похибка для різних режимів зважування згідно з вимогами пункту 1.9 розділу I цієї Інструкції, зазначається можливість зважування небезпечних вантажів згідно з наданими документами та робиться запис про придатність ЗВВТ для зважування відповідних вантажів, що перевозяться залізничним транспортом. У технічному паспорті електронних ЗВВТ записуються також заводські номери датчиків, вагопроцесора, у разі потреби контрольне число фіскальної реєстрації регулювання ЗВВТ, зазначене в експлуатаційних документах виробника ЗВВТ, яке визначає його технічний стан. Технічний паспорт ЗВВТ надається начальнику станції, на якій будуть оформлятися перевізні документи за результатами зважування на цих ЗВВТ. Технічні паспорти ЗВВТ повинні зберігатися в місці, визначеному розпорядчим документом начальника станції, який забезпечує їх схоронність. На прохання власника ЗВВТ йому може бути надано копію технічного паспорта ЗВВТ. Технічні паспорти ЗВВТ, які зберігаються у начальника станції, є документами, згідно з якими розглядаються претензії, пов`язані з визначенням маси вантажу.

Відповідно до наявного в матеріалах справи технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) №14 станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію - 26.12.2012; міжповірочний інтервал ЗВВТ - 12 місяців; інтервал між оглядами-перевірками ЗВВТ - 6 місяців, відміткою у паспорті підтверджено, державна повірка здійснювалась 30.09.2020, ваги придатні для зважування.

Тобто ваги, на яких проводилось контрольне переважування вантажу, проходили своєчасну перевірку та повірку. Представником відповідача не надано доказів, які б викликали сумніви у достовірності показів зазначеного засобу ваговимірювальної техніки.

На підставі викладеного, станом на дату складання комерційного акту від 08.03.2021 №450003/72 засіб вимірювальної техніки був повірений як того вимагають норми чинного законодавства.

Разом з цим п.12 Правил складання актів встановлено, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі «Є» комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: «Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено». Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається. При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Комерційний акт від 08.03.2021 №450003/72 попутної станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було зареєстровано на станції призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці під №450003/72/290.

Враховуючи положення п.12 Правил складання актів, станцією призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці в розділі «Є» комерційного акту від 09.01.2021 №463003/9/5 зроблено відмітку «Під час перевірки вантажу різниці проти цього акта не виявлено», оскільки зважування вантажу відбувалось на попутній станції.

Нормами чинного законодавства не передбачено, що відомості, внесені в розділ «Є» комерційного акту, мають підтверджуватися іншими документами про перевірку ваги.

Таким чином комерційний акт від 08.03.2021 №450003/72 за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правилам складання актів, а тому приймається судом в якості належного доказу на підтвердження факту невідповідності кількості місць та маси, зазначеним у накладній, фактичній кількості місць та масі вантажу.

Згідно із ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

У накладній №41195546 зазначено, що провізна плата за вагон зі станції Одесса-Порт Одеської залізниці до станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці у вагоні №56944036 становить 11972,00 грн.

За розрахунком позивача штраф (п`ятикратний розмір провізної плати) становить 59 860,00 грн., виходячи з (11 972,00 (провізна плата за вагон №56944036) х 5).

Судова колегія апеляційної інстанції перевіривши розрахунок плати за користування вагонами, дійшла висновку про його обґрунтованість.

Враховуючи наведене, господарський суд Донецької області дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро, Дніпропетровська область, та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» штрафу у розмірі 59 860,00 грн. за неправильне зазначення місць та маси відправленого вантажу.

Доводи відповідача щодо відсутності його вини, у зв`язку з тим, що навантаження здійснювалось іншою особою, якою було допущено помилку та нездійснено навантаження вагону №56944036, що в свою чергу призвело до внесення відповідачем неправильних відомостей до накладної №41195546, аргументовано відхилено. Тому як, відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених у накладній несуть вантажовідправники, які повинні перевіряти та правильно вносити відомості до залізничної накладної.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується із висновками місцевого господарського суду про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, за недоведеність тих обставин, з якими закон пов`язує вчинення такої дії судом.

Щодо заявленого в апеляційній скарзі відповідачем клопотання про зменшення суми штрафу до однієї провізної плати, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту статей 551 ЦК України, 233 ГК України вбачається, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Враховуючи положення статей 551 ЦК України, 233 ГК України, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення розміру штрафу.

Як вірно встановив господарський суд першої інстанції, відповідачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження наявності підстав для зменшення судом розміру штрафу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 05.02.2019 р. у справі №914/2339/17, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць, покладає на порушника відповідальність, яка передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць, а штраф, який передбачений цими пунктами, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Отже, підстави для задоволенні клопотання відповідача про зменшення заявленого до стягнення штрафу відсутні.

Колегія суддів зазначає, що доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі не підтверджені належними доказами, тому у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для їх задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення господарського суду Донецької області від 08.11.2021 у справі № 905/1711/21 без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Шіппінг», м. Маріуполь, Донецька область на рішення Господарського суду Донецької області від 08.11.2021 у справі № 905/1711/21 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Донецької області від 08.11.2021 у справі №905/1711/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 26.01.2022 р.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя О.О. Радіонова

Суддя О.Є. Медуниця