ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м.Харків Справа № 913/567/19(913/932/21)
Провадження №13/913/932/21
Господарський суд Луганської області у складі судді Яресько Б.В., за участю секретаря судового засідання Терещенко Л.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи за позовною заявою
Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго"
До відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання
до відповідача 2 Державного підприємства «Енергоринок»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
про зняття арешту з майна.
Від позивача (в режимі відеоконференції): Ковтун В.В., наказ від 05.01.2022 №22 про виконання обов`язків;
Від відповідача-1 (в режимі відеоконференції): Мотигіна Ю.В. Витяг з ЄДР юридичних осіб,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.03.2021
Від відповідача-2 представника не було підключено до відеоконференції про що складена службова записка, яка долучена до матеріалів справи.
Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Іванова Т.О. Витяг з ЄДР юридичних осіб,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Обставини справи:
Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання (далі відповідач-1) та Державного підприємства Енергоринок (далі відповідач-2) про зняття арешту з майна, в якому просить суд зняти арешт, накладений на підставі постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова Валентина Олександровича від 08 червня 2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесену в межах виконавчого провадження №50997164, щодо наступних транспортних засобів, що належать ТОВ Луганськобленерго:
6SKODA SUPER ВBB 3338 CMлегковийТМВD123U98В300381
7ГАЗ-66 ЭТЛ-3502НОМЕР_4 вантажнийХТН0066 11N0689930
8ЗИЛ-131 ТВ 26ЕНОМЕР_5 вантажнийXTZ1310001Н0776903
9УАЗ-3909НОМЕР_6 легковийНОМЕР_7
10ГАЗ-3110НОМЕР_8 легковийНОМЕР_9
12ЗИЛ- НОМЕР_11 вантажний№ шасі: НОМЕР_12
НОМЕР_14 автобусY6C220600X0004409
15ГАЗ-3307НОМЕР_15 вантажний
НОМЕР_16 легковийНОМЕР_17
17УАЗ-3909НОМЕР_18 легковийXTT330300PO203456
18УАЗ -2206НОМЕР_19 автобус
НОМЕР_20 вантажнийХТС433362Р3401793
23УАЗ-2206НОМЕР_25 автобус
НОМЕР_27 легковийНОМЕР_28
28УАЗ-2206ВВ 5504 AMавтобусХТТ220606Т0018470
32ГАЗ-66НОМЕР_35 вантажний0373308
33ВАЗ-2107НОМЕР_36 легковийНОМЕР_37
39БУК-150К, 1992 року випуску№ двигуна НОМЕР_42 Машина бурильно-крановазаводський № 553042
40ММЗ-771Б, 1985 року випуску причіпзаводський № НОМЕР_43
41Т-150К, 1988 року випуску№ двигуна НОМЕР_44 трактор коліснийзаводський № 440690
42Автонавантажувач 41.015, 2000 року випускуНОМЕР_45 ТВВ №двигуна 446281Автонавантажувач 41.015Заводський №6552
44ГКБ-8350, 1972 року випускуНОМЕР_47 причіпзаводський № ЧМЗАП837900Т4949ЛУпричіпзаводський №М0000577
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.12.2021 р. позовну заяву в межах справи про банкрутство передано на розгляд судді Яресько Б.В., в провадженні якого перебуває справа №913/567/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання".
Ухвалою суду від 23.12.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та повідомлено учасників справи про призначення справи до судового розгляду в підготовчому засіданні на 17 січня 2022 року.
11.01.2022 р. до Господарського суду Луганської області від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву від 05.01.2022 р. №22/22-5 в якому відповідач просить закрити провадження у справі, або відмовити в задоволенні позову.
14.01.2022 р. на електронну пошту суду надійшло клопотання позивача від 13.01.2022 р. №11-01/13/01 за яким просить суд закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті та задовольнити позовну заяву повністю.
17.01.2022 р. до Господарського суду Луганської області від відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшли пояснення від 14.01.2022 р. №1261/105374/16/21/09.1.
17.01.2022 р. в судовому засіданні в режимі відеоконференції були присутні представники позивача, відповідача-1, відповідача-2, та у залі суду третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Суд закрив підготовче засідання та призначив розгляд справи по суті на 24.01.2022 р.
24.01.2022 р. в судовому засіданні в режимі відеоконференції були присутні представники позивача, відповідача-1, та у залі суду третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
Суд розпочав розгляд справи по суті.
Представник позивача позов підтримав. Представник відповідача позов визнав в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача проти задоволення позову заперечувала.
Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 18.01.2022 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:
Відповідно до рішення учасників ТОВ "Луганськобленерго", яке було оформлено протоколом загальних зборів учасників товариства від 18.12.2014, в якості свого внеску в статутний фонд ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" передало майно (майно, зазначене у додатку до протоколу Загальних зборів учасників товариства від 18.12.2014), зокрема спірне, відповідно до акту приймання-передачі майна в статутний капітал ТОВ "Луганськобленерго" від 26.12.2014.
В акті зазначено, що майно передається згідно додатку №1 Основні засоби, додатку №2 Об`єкти незавершеного будівництва, додатку №3 Малоцінні необоротні матеріальні активи, додатку №4 Обладнання та додатку №5 Записи. У тому числі ТОВ Луганське енергетичне об`єднання передало до статутного фонду автотранспортні засоби, зняття арешту з яких є предметом спору.
Рішенням Господарського суду Луганської області від 09.11.2016 р. по справі № 913/1162/16 було визнано з 26.12.2014 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганськобленерго» право власності на майно, яке відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Луганськобленерго» від 18.12.2014 р. було внесене в статутний фонд ТОВ «Луганськобленерго» згідно з актом приймання-передачі майна в статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськобленерго» від 26.12.2014.

Позивач не здійснив державної реєстрації спірного майна за собою відповідно до Закону України "Про дорожній рух" та п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації),зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, конструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388.

08.06.2016 р. в межах виконавчого провадження № 50997164 по примусовому виконанню наказу № 922/1344/15 від 19.06.2015 р. господарського суду Харківської області по стягненню коштів з ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» на користь Державного підприємства «Енергоринок» старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башіловим Валентином Олександровичем була прийнята постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою був накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання».

03.08.2021 р. відповідач № 1 листом № 01-24/2/1695 повідомив позивача про накладення в межах виконавчого провадження № 50997164 арешту на належне йому майно.

19.10.2021 р. позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з клопотанням про зняття арешту з належних йому 46 транспортних засобів, що був накладений в межах виконавчого провадження № 50997164.

Листом від 02.11.2021 р. Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомив про відсутність підстав для зняття арешту, та запропонував звернутися до суду.

Позивач звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом в якому просить суд зняти арешт накладений на підставі постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова Валентина Олександровича від 08 червня 2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесену в межах виконавчого провадження №50997164 з належного йому майна.

В обґрунтування позивач посилається на те, що спірне майно належить йому, він не стороною виконавчого провадження № 50997164, та не є відповідно боржником. Арешт та оголошення розшуку майна належного позивачу порушує його право розпоряджатися та користуватися спірним майном. Позивач посилається також на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 22.04.2019 р. у справі № 661/624/16-ц, Верховного Суду від 21.08.2018 р. у справі 922/1334/17, від 02.10.2018 у справі № 916/3108/17 від 05.03.2019 р. у справі № 903/206/18, від 08.06.2021 у справі № 913/567/19(913/310/20).

Перший відповідач позовні вимоги визнає.

Другий відповідач проти задоволення позову заперечує, зокрема посилаючись на те, що спір є публічно-правовим та не підлягає розгляду в господарському суді, відсутня як предметна так і суб`єктивна юрисдикція для розгляду даного спору, спір повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Другий відповідач зазначає, що позивач не здійснивши реєстрацію спірних транспортних засобів у встановлений строк сам позбавив себе права ними розпоряджатися і відповідно арешт не може порушити його права. Крім того постанова про арешт не містить переліку спірного майна і відповідно не порушує прав позивача.

Також зазначає, що позивач мав дізнатися про знаходження транспортних засобів під арештом не пізніше 02.12.2016 р. (не пізніше 10 днів, наданих законодавством України для перереєстрації права власності на транспортні засоби з моменту набрання рішенням Господарського суду Луганської області від 09.11.2016 р. у справі № 913/1162/16 законної сили) і відповідно позивачем пропущений строк позовної давності в зв`язку з чим відповідач № 2 просить відмовити в позові в зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача проти задоволення позову заперечує, посилаючись на правомірність своїх дій при накладенні арешту.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Право власності позивача на спірне майно підтверджено рішенням Господарського суду Луганської області від 09.11.2016 р. по справі № 913/1162/16

Згідно зі статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт із такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Накладення арешту порушує право позивача на користування та розпорядження ним.

За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими.

Стосовно доводів другого відповідача суд зазначає наступне.

Предметом позову по справі є зняття арешту накладеного державним виконавцем на майно позивача, який не є учасником виконавчого провадження.

Згідно частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, дотримуючись правил підвідомчості.

Таким чином, для спорів про зняття арешту з майна, яке особа (не боржник у виконавчому провадженні) вважає своїм, встановлено певний порядок судового вирішення.

Спір з приводу зняття арешту з майна не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатися судами загальної юрисдикції в порядку господарського судочинства з врахуванням суб`єктів спору.

Аналогічний правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постановах від 22 серпня 2018 року у справі №658/715/16-ц, від 13 березня 2019 року у справах №815/2969/16 та №815/615/16-ц.

Суд звертає увагу, що державна реєстрація це не підстава набуття права власності, а засвідчення державою вже набутого особою права власності, і ототожнювати факт набуття права власності з фактом його державної реєстрації не видається за можливе, відповідно позивач є власником спірного майна і правомірно звернувся з позовом щодо усунення перешкод в реалізації права власності.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 09.11.2016 р. по справі № 913/1162/16 було визнано з 26.12.2014 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганськобленерго» право власності на спірне майно. Зазначене рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до п.72 рішення Європейського Суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява N 48553/99) зазначено:

"Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції ( 995_004 ), яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів."

Позов власника про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України ) є негаторним.

Особливістю негаторного позову є те, що він спрямований на усунення таких порушень вказаних повноважень власника, які наявні на момент звернення з позовом. Саме тому до вимог за негаторним позовом строки позовної давності не можуть застосовуватися. Якщо ж перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном були усунені, то відповідно і відсутні підстави для пред`явлення такого позову. У такій ситуації власник може вимагати тільки відшкодування завданих збитків або скористатися іншим способом захисту свого права.

Позовна давність до вимог за негаторним позовом не застосовується, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У постанові від 04.07.2018 р. у справі № 653/1096/16-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена в праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування й розпорядження цим майном.

Стосовно інших доводів сторін, суд зазначає наступне:

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Суд вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по справі покладаються на позивача, оскільки спір виник внаслідок несвоєчасної реєстрації ним спірного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 7, 44 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 120, 176, 177, 185, 195, 231, 232, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зняти арешт, накладений на підставі постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова Валентина Олександровича від 08 червня 2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесену в межах виконавчого провадження №50997164, щодо наступних транспортних засобів, що належать ТОВ Луганськобленерго:

1УАЗ-22069BB 5485 AMіншим трн. засібY6С1258
2УАЗ-2206НОМЕР_1 автобусXTT6255
3УАЗ-2206 СП 10ТКВВ 6627 АМавтобусХТТ5789
4Scoda Super BНОМЕР_2 легковийTMBDL23U
5TOYOTA PRADOНОМЕР_3 легковийJTЕBU22
6SKODA SUPER ВBB 3338 CMлегковийТМВD123U98В300381
7ГАЗ-66 ЭТЛ-3502НОМЕР_4 вантажнийХТН0066 11N0689930
8ЗИЛ-131 ТВ 26ЕНОМЕР_5 вантажнийXTZ1310001Н0776903
9УАЗ-3909НОМЕР_6 легковийНОМЕР_7
10ГАЗ-3110НОМЕР_8 легковийНОМЕР_9
11AC U-39094 ВП6НОМЕР_10 вантажнийXTT3424
12ЗИЛ- НОМЕР_11 вантажний№ шасі: НОМЕР_12
13ВАЗ-21063НОМЕР_13 легковий
НОМЕР_14 автобусY6C220600X0004409
15ГАЗ-3307НОМЕР_15 вантажний
НОМЕР_16 легковийНОМЕР_17
17УАЗ-3909НОМЕР_18 легковийXTT330300PO203456
18УАЗ -2206НОМЕР_19 автобус
НОМЕР_20 вантажнийХТС433362Р3401793
20ВАЗ-21213НОМЕР_21 легковийНОМЕР_22
21УАЗ-3909НОМЕР_23 легковийY6H3979
22УАЗ-3909НОМЕР_24 вантажний0025
23УАЗ-2206НОМЕР_25 автобус
НОМЕР_26 вантажний
НОМЕР_27 легковийНОМЕР_28
26ГАЗ-32213-224ВВ 4890 AMавтобусНОМЕР_29
27ГАЗ-3307НОМЕР_30 вантажнийХТНЗ30700Р1436903
28УАЗ-2206ВВ 5504 AMавтобусХТТ220606Т0018470
29УАЗ-3909 ОСТНОМЕР_31 вантажнийХТТ4934
30УАЗ-31514НОМЕР_32 легковийХТТЗ15140S0048147
31УАЗ-31514НОМЕР_33 легковийНОМЕР_34
32ГАЗ-66НОМЕР_35 вантажний0373308
33ВАЗ-2107НОМЕР_36 легковийНОМЕР_37
34УАЗ-3909НОМЕР_38 вантажнийY6H2266
35УАЗ-3303НОМЕР_39 вантажний3065
36УАЗ-2206 СП10ТКВВ 4906 AMавтобусXTH5599
37УАЗ-31514ВВ 6905 AMлегковийНОМЕР_40
38УАЗ-3909НОМЕР_41 легковийYA74327
39БУК-150К, 1992 року випуску№ двигуна НОМЕР_42 Машина бурильно-крановазаводський № 553042
40ММЗ-771Б, 1985 року випуску причіпзаводський № НОМЕР_43
41Т-150К, 1988 року випуску№ двигуна НОМЕР_44 трактор коліснийзаводський № 440690
42Автонавантажувач 41.015, 2000 року випускуНОМЕР_45 ТВВ №двигуна 446281Автонавантажувач 41.015Заводський №6552
43Автонавантажувач ДВ 1792.33.20, 1989 року випускуТ0022ЛУ № двигуна НОМЕР_46 Автонавантажувач ДВ 1792.33.20заводський №9
44ГКБ-8350, 1972 року випускуНОМЕР_47 причіпзаводський № ЧМЗАП837900Т4949ЛУпричіпзаводський №
НОМЕР_49 , 1987 року випускуНОМЕР_48 ТВВпричіп-розпускзаводський № 28068

3. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п.17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення підписано 27.01.2022 р.

Суддя Богдан ЯРЕСЬКО