УХВАЛА

20.01.2022Справа № 910/14693/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Театр" про розподіл судових витрат у господарській справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Театр"

до Державного підприємства "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Благодійний фонд підтримки культурної та історичної спадщини міста Переяслава-Хмельницького

про розірвання договору та припинення дій, що порушують авторське право

Представники:

від позивача: Ганчук Г.В.;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: Ганчук Г.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасний Театр" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка" (далі-відповідач), в якому просить суд:

- розірвати договір № 76/1 про передачу виключних майнових прав інтелектуальної власності від 01.06.2017, що укладений між Благодійним фондом підтримки культурної та історичної спадщини міста Переяслава-Хмельницького, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасний Театр", що витупає на стороні ліцензіара та Державним підприємством "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка", що виступало на стороні ліцензіара;

- заборонити Державному підприємству "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка" використання, в тому числі публічне виконання балету "За двома зайцями" авторські права на який належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Сучасний Театр".

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем, як ліцензіатом обов`язків за договором, зокрема щодо кількості включень балету "За двома зайцями" до репертуару театру, що, на думку позивача, є підставою для розірвання договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2021 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Театр" про відмову від позову. Провадження у справі № 910/14693/21 закрито.

21.12.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Театр" надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій позивач просить суд стягнути з Державного підприємства "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Театр" судові витрати пов`язані із оплатою судового збору та правничою допомогою адвоката у сумі 35 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2021 розгляд заяви призначено на 20.01.2022.

У цьому судовому засіданні представник позивача та третьої особи підтримав подану заяву про розподіл судових витрат.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Театр" про розподіл судових витрат, дослідивши матеріали справи, суд відзначає наступне.

Частиною 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2021 провадження у справі № 910/14693/21 закрито, у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що заява позивача є такою що подана до суду протягом п`яти днів після винесення ухвали суду про закриття провадження у даній справі, тобто у строк, визначений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Так, позивач просить суд стягнути з Державного підприємства "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Театр" судові витрати пов`язані із оплатою судового збору та правничою допомогою адвоката.

Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні 16.12.2021 позивачем було надано заяву про відмову від позову внаслідок задоволення вимог відповідачем після пред`явлення позову.

Тобто, у даному випадку відмова позивача від позову пов`язана виключно із задоволенням його вимог відповідачем.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасний Театр" просило суд розірвати договір № 76/1 про передачу виключних майнових прав інтелектуальної власності від 01.06.2017 та заборонити Державному підприємству "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка" використання, в тому числі публічне виконання балету "За двома зайцями" авторські права на який належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Сучасний Театр".

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що попередньо позивач звертався до відповідача листом № 18-06/21 від 18.06.2021, в якому просив відповідача підписати додаткову угоду про розірвання договору № 76/1 про передачу виключних майнових прав інтелектуальної власності від 01.06.2017 та припинити використання, в тому числі публічне виконання балету "За двома зайцями".

В свою чергу, відповідачем після пред`явлення позову було надісано на адресу позивача лист № 495 від 26.11.2021, відповідно до якого відповідачем було надіслано позивачу для підписання додаткову угоду № 1 щодо припинення дії договору № 76/1 від 01.06.2017.

Тож, 26.11.2021 між Державним підприємством "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка" (далі - сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сучасний Театр" (далі - сторона 2) було підписано додаткову угоду № 1 до договору № 76/1 від 01.06.2017, відповідно до якої сторони домовились припинити дію договору № 76/1 від 01.06.2017 з 13.12.2021.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди, сторона 1 зобов`язується не використовувати виключні майнові права, що були відчужені Благодійним фондом підтримки культурної та історичної спадщини міста Переяслава-Хмельницького на користь набувача ТОВ "Сучасний Театр" за договором № 1 від 07.12.2020.

Таким чином, у даному випадку відповідачем саме після звернення позивача до суду було задоволено його вимоги шляхом підписання з ним додаткової угоди про припинення дії договору № 76/1 від 01.06.2017 та припинення використання балету "За двома зайцями", у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати до даних правовідносин положення ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, в частині щодо присудження до стягнення понесених позивачем у справі витрат з відповідача, унаслідок задоволення його вимог відповідачем після пред`явлення позову.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Товариством з обмеженою відповідальністю "Сучасний Театр" було заявлено 2 (дві) вимоги немайнового характеру та сплачено судовий збір у загальному розмірі 4 540, 00 грн, що підтверджується квитанціями про сплату № 36173 від 06.09.2021 у сумі 2 270, 00 грн та № 36207 від 06.09.2021 у сумі 2 270, 00 грн.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За таких обставин, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 540, 00 грн.

Крім того, позивач просив суд покласти на відповідача витрати, пов`язані із правовою допомогою у розмірі 35 000, 00 грн.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 по справі №910/23210/17 та від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 775/9215/15ц від 19.02.2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сучасний Театр" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Берберіс» (виконавець) укладено договір № 10/03-21/СТ про надання професійної правової (правничої) допомоги, відповідно до якого виконавець зобов`язується протягом обумовлених строків надавати клієнту послуги професійної правової (правничої) допомоги, а клієнт зобов`язується оплатити виконавцеві надані послуги та компенсувати фактичні витрати понесені під час надання послуг.

10.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сучасний Театр" та Адвокатським об`єднанням «Берберіс» укладено додаткову угоду № 1 до договору № 10/03-21/СТ про надання професійної правової (правничої) допомоги від 10.03.2021, відповідно до якої виконавець зобов`язується здійснити представництво клієнта та надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором № 10/03-21/СТ від 10.03.2021 та цією додатковою угодою, а клієнт збов`язується оплатити надання правової допомоги та компенсувати фактичні витрати понесені виконавцем.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди, представництво клієнта та інші види правової допомоги, що надаються клієнту спрямовуються на захист авторських прав клієнта на балет "За двома зайцями" та його окремих складових - творів, шляхом:

1) розірвання договору № 76/1 про передачу виключних майнових прав інтелектуальної власності від 01.06.2017, що укладений між Благодійним фондом підтримки культурної та історичної спадщини міста Переяслава-Хмельницького, правонаступником якого є клієнт та Державним підприємством "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка", що виступало на стороні ліцензіара;

2) встановлення заборони чи зобов`язанн Державного підприємства "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка" здійснювати використання та/чи виконання, в тому числі публічне виконання балету "За двома зайцями" без згоди клієнта, як особи, якій належить авторські права на балет.

Згідно п. 4 договору, гонорар виконавця за представництво клієнта та надання інших видів правової допомоги клієнту за цією додатковою угодою встановлюється у фіксованому розмірі та складає: 35 000, 00 грн.

Також, 20.12.201 Товариством з обмеженою відповідальністю "Сучасний Театр" та Адвокатським об`єднанням «Берберіс» складено та підписано акт прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого виконавець надав, а клієнт прийняв наступні послуги правової допомоги згідно договору: підготовка, формування та надсилання Державному підприємству "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка" листа з пропозицією та проектом додаткової угоди про припинення договору № 76/1 від 01.06.2017 - 1,5 год.; підготовка та надсилання адвокатського запиту - 1 год.; підготовка, формування та надсилання Державному підприємству "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка" повідомлення про відмову від договору № 76/1 від 01.06.2017 - 2 год.; підготовка, формування та надсилання Державному підприємству "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка" вимоги про розірвання договору № 76/1 від 01.06.2017 - 0,5 год.; підготовка, формування та подання позовної заяви про розірвання договору та припинення дій, що порушують авторське право - 8 год.; підготовка до судових засіданнях у справі № 910/14693/21 , які відбулися 18.11.2021 та 16.12.2021 - 2 год.; участь у судових засіданнях у справі № 910/14693/21 , які відбулися 18.11.2021 та 16.12.2021 - 1 год.; підготовка процесуальних клопотань (заяв про надання строку подання доказів понесення витрат на правову допомогу; клопотання про відмову від позову) - 2 год.; проведення від імені клієнта переговорів із посадовими особами Державного підприємства "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка" щодо врегулювання спору щодо розірвання договору та припинення дій, що порушують авторське право - 1 год.; правовий супровід укладення додаткової угоди № 1 до договору № 76/1 від 01.06.2017 - 0,5 год.; підготовка, формування та подання до Господарського суду міста Києва заяви про розподіл судових витрат - 3 год.

З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2021 позивачем здійснено оплату за надання правової допомоги згідно договору № 10/03-21/СТ від 10.03.2021, що підтверджується платіжним дорученням № 1 на суму 35 000, 00 грн.

Так, інтереси позивача в судових засіданнях у даній справі представляв адвокат Ганчук Г.В. (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю № 8161/10 від 18.07.2019), який діяв на підставі ордера № 1149359 від 06.09.2021 та згідно відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України https://erau.unba.org.ua/ формою адвокатської діяльності Ганчука Г.В. є в тому числі Адвокатське об`єднання «Берберіс».

За таких обставин, враховуючи визначене законодавством право позивача на стягнення понесених ним у справі витрат, унаслідок задоволення його вимог відповідачем після пред`явлення позову, перевіривши подані позивачем докази на підтвердження обсягу виконаних робіт на надання правової допомоги, дослідивши співмірність заявленої позивачем суми із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд зазначає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю даної справи, часом витраченим адвокатам на надання послуг у даній справі.

Тож, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на предмет спору, суд вважає за можливе покласти на відповідача витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу в сумі 10 000, 00 грн.

За таких обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Театр" про розподіл судових витрат підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 123, 126, 130 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Театр" про розподіл судових витрат - задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г.Шевченка" (вул. Володимирська, буд. 50, м. Київ, 01034, ідентифікаційний код - 02224531) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Театр" (вул. О. Гончара, буд. 26, кв. 59, м. Київ, 01054, ідентифікаційний код - 40448993) 4 540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн 00 коп. - судового збору та 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 25.01.2022.

Суддя Щербаков С.О.