РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.01.2022Справа № 910/11872/21
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1

до Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя"

Державної служби України з питань етнополітики та свободи совісті

про визнання недійними рішень загальних зборів і правління та скасування реєстраційної дії (запису) у ЄДР

При секретарі судового засідання: Габорак О.М.

Представники сторін:

позивач: ОСОБА_1 - паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в місті Києві 01.09.1998 року,

від позивача: Курзін О.А. - представник за ордером серія ВІ №1069122 від 06.12.2021,

Бодюк В.А. - представник за ордером серія АА №1153095 від 24.11.2021;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: Гусєв О.Ю. - наказ №95-К від 24.12.2020, Посадова інструкція, затверджена Головою Державної служби України з етнополітики та свободи совісті від 19.05.2021.

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя", Державної служби України з питань етнополітики та свободи совісті про визнання недійними рішень загальних зборів і правління та скасування реєстраційної дії (запису) у ЄДР, а саме:

- визнати недійними рішення, оформлені протоколом №13/11-2020 Загальних зборів Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя" від 13.11.2020р.,

- визнати недійними рішення, оформлені протоколом №14/11-2020 засідання Правління Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя" від 13.11.2020р.,

- скасувати реєстраційну дію (запис) №004037627 в ЄДР про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах (зміна керівника юридичної особи), проведеної щодо відповідача-1 01.12.2020р. державним реєстратором відповідача-2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.07.2021 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

02.08.2021 до канцелярії суду позивач подав супровідний лист з доданими документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 14.09.2021. Зобов`язано Державну службу України з питань етнополітики та свободи совісті та Міністерство культури та інформаційної політики України в строк до 13.09.2021 надати суду: оригінал або належним чином завірену копію реєстраційної справи в паперовому вигляді Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя" () у тому числі: протокол №14/11-2020 засідання Правління Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя" від 14.11.2020р., протокол №13/11-2020 Загальних зборів Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя" від 13.11.2020р.

09.09.2021 на електронну адресу суду та 10.09.2021 поштовим зв`язком від відповідача-2 надійшов відзив з додатками.

10.09.2021 на адресу суду від Міністерства культури та інформаційної політики України надійшов лист, в якому повідомляє що воно позбавлене можливості надати, витребувані докази.

13.09.2021 на виконання вимог ухвали суду від 09.08.2021 поштовим зв`язком від відповідача-2 надійшли витребувані документи.

В судовому засіданні 14.09.2021 протокольною ухвалою суд задовольнив усне клопотання відповідача-1 про відкладення підготовчого засідання на 05.10.2021.

04.10.2021 через канцелярію суду відповідач-1 подав відзив.

05.10.2021 через канцелярію суду позивач подав клопотання про витребування належної якості додатку №1, заяву про зміну предмета позову і доповнення підстав позову та заяву про забезпечення позову.

Протокольною ухвалою від 05.10.2021 суд оголосив перерву у підготовчому судовому засіданні, розгляд справи призначено на 02.11.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2021 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

01.11.2021 через канцелярію суду відповідач-1 подав клопотання про витребування доказів.

В судовому засіданні 02.11.2021 відповідач-2 заявив усне клопотання про долучення доказів: належним чином завірені копії протоколів загальних зборів Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя" №13/11-2020 від 13.11.2020, №10/12-2020 від 10.12.2020, №24/07-2021 від 24.07.2021 в належній якості.

Позивач підтримав заяву про зміну предмета позову та доповнення підстав позову, просив суд прийняти до розгляду, підтримав клопотання відповідача-1 про витребування доказів, просив суд задовольнити.

Відповідач-1 заперечив проти заяви позивача про зміну предмета позову та доповнення підстав позову, просив суд не приймати до розгляду, підтримав клопотання про витребування доказів, просив суд задовольнити.

Суд відмовив у прийнятті заяви позивача про зміну предмета позову та доповнення підстав позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 задоволено клопотання відповідача-1 про витребування доказів. Витребувано у Державної служби України з питань етнополітики та свободи совісті (01601, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 15, ) оригінал або належним чином завірену копію реєстраційної справи в паперовому вигляді Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя" () у тому числі: - протокол №4 від 23.05.2015 загальних зборів Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя"; - протокол №01/11/20-1 від 01.11.2020 засідання Правління Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя". Витребувано у Міністерства культури та інформаційної політики України (01601, м. Київ, вул. Івана Франка, буд. 19, ) оригінал або належним чином завірену копію реєстраційної справи в паперовому вигляді Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя" () у тому числі: - протокол №4 від 23.05.2015 загальних зборів Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя"; - протокол №01/11/20-1 від 01.11.2020 засідання Правління Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя". Зобов`язано Державну службу України з питань етнополітики та свободи совісті (01601, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 15, ) та Міністерство культури та інформаційної політики України (01601, м. Київ, вул. Івана Франка, буд. 19, ) подати витребувані документи у строк до 23.11.2021. Відкладено підготовче судове засідання у справі на 07.12.2021.

22.11.2021 через канцелярію суду Міністерством культури та інформаційної політики України подано лист, в якому повідомляє про неможливість виконання вимог ухвали суду від 02.11.2021.

24.11.2021 через канцелярію суду відповідач-2 подав належним чином завірену копію реєстраційної справи Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово Життя" ().

01.12.2021 через канцелярію суду відповідач-1 подав клопотання про долучення доказів.

06.12.2021 на електронну адресу суду відповідач-1 подав додаткові письмові пояснення.

В судове засідання 07.12.2021 відповідач-2 не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомляв, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Позивач подав клопотання про долучення доказів, виніс на розсуд суду вирішення питання щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідач-1 не заперечив щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, просив суд долучити письмові пояснення (якщо такі будуть подані) щодо доказів, які були долучені в судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 17.01.2022.

В судове засідання 17.01.2022 представник відповідача-1 не з`явився, про поважні причини нявки суд не повідомив.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача-2 заперечував проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Як зазначено позивачем, він був обраний та є Президентом (керівником та головою Правління) Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя" згідно з рішенням Загальних зборів членів товариства, оформленим протоколом № 4 від 23.05.2015 р.

13-14 листопада 2020 року відбулися події, які призвели до незаконного захоплення сторонніми особами контролю над товариством та його органами управління.

А саме, 13.11.2020 р. на зібранні невстановлених осіб, оформленому протоколом № 13-11/2020 та іменованому там «Загальними зборами членів Товариства», було прийнято рішення зокрема про:

- обрання головою зборів ОСОБА_2 , секретарем зборів ОСОБА_3 , надання їм повноважень підписати протокол Загальних зборів членів товариства та тимчасове покладення обов`язків по головуванню на зборах на ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю на зборах Президента товариства ОСОБА_1 ;

- припинення з 13.11.2020 р. повноважень членів Правління, визначення нового кількісного складу Правління товариства і обрання з 14.11.2020 р. нового персонального складу Правління в особі: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ;

- відсторонення від посади Президента товариства ОСОБА_1 і звернення до новообраного Правління товариства з поданням про його звільнення, а також призначення нового керівника.

14.11.2020 новим «Правлінням товариства» у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було прийнято рішення, оформлене протоколом № 14-11/20, про:

- звільнення ОСОБА_1 з посади Президента товариства з 14.11.2020 р. і обрання новим Президентом ОСОБА_5 з 15.11.2020 р.;

- проведення державної реєстрації змін до відомостей про товариство, які містяться в ЄДР та призначення уповноваженої особи на проведення державної реєстрації відповідних змін відомостей про товариство.

01.12.2020 державним реєстратором Державної служби України з етнополітики та свободи совісті Хаустовою М. Є. було проведено реєстраційну дію щодо зміни відомостей про керівника товариства (внесення відомостей про ОСОБА_5 ) за № 004037627.

Обґрунтовуючи позов зазначено, що позивач (як Президент товариства) не скликав ані Загальні збори, ані засідання Правління, на яких неуповноваженими особами прийнято оспорюване рішення. Позивача як члена товариства не було повідомлено про час та місце проведення зборів, про питання порядку денного. Він на зборах присутнім не був, участі в них не брав.

Позивачем зазначено, що він є тією особо, про припинення повноважень котрої було прийнято оспорювані рішення.

Отже, на думку позивача, оспорювані рішення зачіпають його права, як Президента (голови Правління) товариства, а також як члена товариства, на управління товариством, що і спричинило відповідний спір.

Тобто, фактично позивач звернувся до суду щодо порушення його корпоративного права.

Також, судом враховано, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва розглядається справа №755/18982/20 за позовом ОСОБА_1 до Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 станом на 13.11.2020 був членом Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя".

Релігійна організація "Благодійне місійне товариство "Слово життя" є релігійною організацією, що підтвержується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статутом відповідача, які містяться в матеріалах страви.

Оскільки, відповідач 1 є релігійною організацією, то суспільні відносини у сфері утворення, реєстрації, діяльності та припинення такої організації врегульовано Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації».

Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" релігійні організації в Україні утворюються з метою задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати віру і діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, обирають, призначають і замінюють персонал згідно із своїми статутами (положеннями).

Релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об`єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об`єднання представляються своїми центрами (управліннями).

Згідно з статтею 13 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" релігійна організація визнається юридичною особою з дня її державної реєстрації. Релігійна організація як юридична особа користується правами і несе обов`язки відповідно до чинного законодавства і свого статуту (положення).

Відповідно до п. 1.3 Статуту релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя", затвердженого загальними зборами Благодійного місіонерського товариства «Слово Життя» при місіонерському євангелізаційно-благодійному центрі об`єднання християнських церков України "Слово життя", протоколом №1/15 від 23.05.2015 року, членами місійного товариства є віруючі - християни, які добровільно об`єднані на основі спільності поглядів на вчення Христа, милосердя, гуманізму та християнської просвіти.

Вищим керівним органом місійного товариства є Загальні збори, що відбуваються не рідше як один раз на рік або частіше - на вимогу 2/3 членів місійного товариства (п.4.1 статуту).

Як передбачено ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до норм Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" та Статуту релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя", затвердженого загальними зборами Благодійного місіонерського товариства «Слово Життя» при місіонерському євангелізаційно-благодійному центрі об`єднання християнських церков України "Слово життя", протоколом №1/15 від 23.05.2015 року, у відповідача не передбачено формування статутного капіталу, визначення часток членів організації у цьому капіталі, а відтак й існування корпоративних прав у членів організації в розумінні ст. 167 ГК України.

За приписами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, позивачем не доведено, що оспорювані ним рішення (загальних зборів і правління, оформлені протоколом №13/11-2020 Загальних зборів Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя" від 13.11.2020р. та оформлені протоколом №14/11-2020 засідання Правління Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя" від 13.11.2020р.) порушує його корпоративні права (як члена товариства) передбачені ч.1 ст. 167 ГК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що корпоративне право позивача, за захистом якого він звернувся до господарського суду, не порушено відповідачем у зв`язку з тим, що позивачем не доведено наявність такого корпоративного права.

Оскільки, вимоги позивача щодо визнання недійсними рішень, оформлених протоколом №13/11-2020 Загальних зборів Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя" від 13.11.2020р. та протоколом №14/11-2020 засідання Правління Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя" від 13.11.2020р. не підлягають задоволенню, то похідні вимоги щодо скасування реєстраційної дії (записи) №004037627 в ЄДР про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах (зміна керівника юридичної особи), проведеної щодо відповідача-1 01.12.2020р. державним реєстратором відповідача-2 також, не підлягає задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір та витрати по сплаті експертизи згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ч.1 ст. 79, ст.ст. 123, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 25.01.2022 року.

Суддя С.М.Мудрий