ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4685/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Антимонопольного комітету України, м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лурія", м. Харків
про стягнення 679 998,00грн.
за участю представників:

Позивача - не з`явився;

Відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2021 року до Господарського суду Харківської області з позовною заявою звернувся Антимонопольний комітет України, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лурія" штраф в розмірі 339999,00 грн. та пеню в розмірі 339999,00 грн. Також просить суд покласти на Відповідач судовий збір.

Ухвалою суду від 30.11.2021 р. відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 16.12.2021 р. о 11:45. Ухвалою суду від 16.12.2021 р. було повідомлено про наступне підготовче засідання на 23.12.2021 р. о 11:45.

Ухвалою суду від 23.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 11.01.2022 року.

Позивач у підготовче засідання не з`явився, ніяких документів не надав. Причини неявки суду не відомі, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач в підготовче засідання не з`явився, ухвала про відкриття провадження у справі повернулась до суду з поміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів ГПК України, ухвала суду про відкриття провадження у справі, як і всі інші ухвали були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача.

Однак, всі ухвали суду були повернуті до суду без вручення адресату з відмітками пошти "за закінченням терміну зберігання", а ухвала про закриття підготовчого провадження повернута з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Частинами 2, 3 статті 120 ГПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких підстав, враховуючи те, що ухвали суду у даній справі направлялись відповідачу, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи та про дату, час та місце проведення судового засідання, проте не виявив бажання бути присутнім у судовому засіданні, та його неявка не перешкоджає розгляду справи в порядку ч.1 ст.202 ГПК України. При цьому, неотримання адресатом кореспонденції від судового органу є суб`єктивною поведінкою здійснення стороною своїх процесуальних прав, що не може вважатися поважною причиною, яка перешкоджала відповідачу подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

Згідно з ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, оскільки судом вчинені всі необхідні визначені процесуальним законом вимоги щодо повідомлення сторін, суд визнає, що відповідач був належним чином повідомлені про факт відкриття провадження у даній справі, як того вимагають приписи ст.ст.120, 242 ГПК України, однак не скористався своїми правами на подання відзиву на позов та участь у судовому засіданні, а відтак суд вирішує справу в порядку ч.9 ст.165 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Згідно статті 114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Антимонопольний комітет України (далі - Комітет), розглянувши матеріали справи №143-26.13/153-16 про порушення товариством з обмеженою відповідальністю Лурія () (далі - ТОВ Лурія, Відповідач) законодавства про захист економічної конкуренції, прийняв рішення від 30.03.2021 №178-р (далі - Рішення №178-р), яким, зокрема, визнано, що ТОВ Лурія вчинило порушення, передбачене п.1 ч.2 ст.6 та п.1 ст.50 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються встановлення цін на світлі нафтопродукти щодо створення та підтримання системи договірних відносин, які забезпечують реалізацію світлих нафтопродуктів, переважно виробництва ПАТ УКРТАТНАФТА, у всіх регіонах України за картковою системою АВІАС, які призвели до дотримання спільного підходу в ціноутворенні та спільних умов реалізації товару.

Відповідно до пункту 2.147 резолютивної частини вказаного рішення постановлено, що за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, на Товариство з обмеженою відповідальністю Лурія накладено штраф у розмірі 339999,00грн.

З матеріалів справи слідує, що копія витягу із Рішення №178-р від 30.03.2021 у справі №143-26.13/153-16 була надіслана супровідним листом №144-26.13/01-6100 на адресу відповідача, що не отримано останнім, а поштове відправлення повернулось з довідкою поштового відділення з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення органів Комітету надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення немає можливості, рішення органів Комітету вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Інформація про прийняте Рішення № 178-р була оприлюднена в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур`єр» від 01.07.2021 № 125 (6993).

З урахуванням викладеного, а також з огляду на наведені законодавчі приписи судом встановлено, що накладений на відповідача штраф у розмірі 339999,00 грн. на підставі рішення №178-р від 30.03.2021 підлягав сплаті до 10.09.2021 включно.

Отже, строк сплати штрафу, накладеного Рішенням №178-р, закінчився 10.09.2021.

Зазначене рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України не було оскаржено відповідачем шляхом звернення з відповідним позовом до господарського суду Харківської області.

Таким чином, рішення №178-р від 30.03.2021 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі №143-26.13/153-16 є таким, що в передбаченому законом порядку набрало чинності, та підлягає виконанню відповідачем.

Дане рішення Антимонопольного комітету України №178-р від 30.03.2021 про стягнення штрафу в сумі 339999,00 грн. відповідачем не виконано, доказів протилежного до матеріалів справи не надано.

Станом на день подання позовної заяви, Комітет не отримував від Відповідача документів, що підтверджують сплату штрафу, накладеного Рішенням №178-р.

Позивач відповідно до ч.5 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язань зі сплати штрафу в передбачений законом строк, додатково нарахував останньому до сплати 339999,00 грн. пені за період прострочення з 11.09.2021 по 16.11.2021 включно.

Загальна кількість днів прострочення сплати штрафу складає - 67 днів.

За 67 днів прострочення сплати штрафу сума пені складає:

5099,985 грн. (1,5% від 339999,00 грн.) * 67 днів = 341698,99 грн.

Разом з тим, згідно з ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розмір пені не може перевищувати розмір штрафу, накладеного відповідним рішенням Антимонопольного комітету України, а відтак розмір пені складає 339999,00 гривень.

Обставини щодо стягнення пені та штрафу стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Таким чином, рішення Антимонопольного комітету України №178-р від 30.03.2021 року про порушення законодавства про захист економічної конкуренції по справі №143-26.13/153-16, яким на відповідача накладено штраф у сумі 339999,00грн., відповідачем не оскаржене та набрало законної сили, а відтак в силу ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є обов`язковим до виконання.

Як свідчать матеріали справи, відповідач був обізнаний про прийняття рішення №178-р від 30.03.2021 року.

Згідно з вимогами ч.1 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Рішення №178-р від 30.03.2021 вважається врученим відповідачу 10.07.2021.

Відповідно до ч.3 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

За змістом ч.8 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу, суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем штрафу в передбачений законом строк.

Згідно з ч.5 ст.56 вказаного Закону за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Згідно з наданим позивачем розрахунком розмір пені за періоди прострочення сплати штрафу з 11.09.2021 по 16.11.2021 становить 341698,99 грн.

Однак, за змістом ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не сплатив нарахований йому штраф, позивач на підставі ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" правомірно нарахував відповідачу пеню, яка з урахуванням зазначеної норми закону не може перевищувати розмір штрафу, а тому дорівнює 339999,00 грн.

Статтею 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки рішення Антимонопольного комітету України №178-р від 30.03.2021 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі №143-26.13/153-16 є таким що набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, і відповідач при цьому не надав суду доказів сплати штрафу згідно з зазначеним рішенням та пені, нарахованої в зв`язку з простроченням оплати штрафу, в добровільному порядку, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача до державного бюджету України 339999,00 грн. штрафу та 339999,00 грн. пені за прострочення сплати зазначеного штрафу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, з вини якого виник спір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, статтями 13, 73, 74, 76-79, 86, 120, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУРІЯ» (вул. Саперна, 7-А, м. Харків, 61070, код ЄДРПОУ 36724521) штраф у розмірі 339999,00 грн. та пеню у розмірі 339999,00 грн., які зарахувати в дохід загального фонду Державного бюджету України (отримувач: ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/ 21081100, , банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UА0026010, код класифікації доходів: 21081100 (символ звітності 106).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУРІЯ» (вул. Саперна, 7-А, м. Харків, 61070, код ЄДРПОУ 36724521) на користь Антимонопольного комітету України (адреса: 03035, м.Київ, вул.Митрополита Василя Липківського, 45; код ЄРПОУ 00032767; банк: Державна казначейська служба України, рахунок: UА 0001719) судовий збір у розмірі 10199,97грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "21" січня 2022 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Суддя І.П. Жигалкін