ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

20 січня 2022 року, м. Херсон, справа № 923/40/22

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши матеріали

за позовом Державного підприємства «Геройське дослідно-промислове підприємство»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетріа груп»

про визнання недійсними договорів позики,

у с т а н о в и в:

17.01.2022 ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство» звернулося з позовом до ТОВ «Бетріа груп» про визнання недійсними договорів позики № ФД-2/19 від 30.01.2019, № ФД-3/20 від 08.01.2020 та № ФД-1/22 від 04.01.2021.

Вирішуючи питання, які пов`язані із призначення справи до розгляду, у тому числі дотримання правил територіальної юрисдикції, суд зазначає наступне.

За загальним правилом, викладеним у частині 1 статті 27 ГПК України позовна заява пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Зокрема, статтею 29 того ж Кодексу передбачене виключення із загального правила підсудності та безпосередньо у частині 5 цієї статті надане «право вибору підсудності за ініціативою позивача». За цією частиною «позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів».

Таким чином, викладена правова норма вказує на наявність права вибору підсудності за ініціативою позивача у випадку виконання договорів у певному місці, а безпосередньо предмет спору та позовна вимога стосуються місця виконання зобов`язання.

Але, суд вважає, що таке виконання повинне оцінюватися у комплексі прав та обов`язків обох сторін, а сам предмет спору повинен бути пов`язаним із відповідним виконанням договору безпосередньо відповідачем у певному місці.

У даному випадку за змістом спірних договорів їх предметом є надання фінансової позики Відповідачем Позивачу у певних сумах та на відповідний строк. За умовами пунктів 3.2. та 5.1. кожного з договорів позика надається у безготівковій формі та повертається на банківський рахунок або у касу.

Отже, місце надання позик та їх повернення не є місцем знаходження Позивача.

Таким чином, предмет спору про недійсність договорів позик не пов`язаний із місцем їх виконання, а тому суд вказує на безпідставність використання Позивачем положень частини 5 статті 29 ГПК України у питанні визначення підсудності спору за місцем виконання договору.

Резюмуючи наведене, суд приходить до висновку, що у даному випадку підлягає застосуванню загальний принцип територіальної підсудності справи за місцезнаходженням відповідача.

Таким чином, оскільки місцезнаходженням Відповідача є адреса: м. Київ, проспект Маршала Рокосовського, буд. 3; справа територіально підсудна Господарському суду м. Києва, у зв`язку з чим вона підлягає передачі із застосуванням приписів статті 31 ГПК України на розгляд цього суду.

На підставі викладеного та керуючись статтею 31 ГПК України,

у х в а л и в :

Передати справу № 923/40/22 за підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до частини 2 статті 235 ГПК України з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до частини 1 статті 256 ГПК України протягом десяти днів з дня її підписання.

Суддя М.К. Закурін