ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" січня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2447/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Драганова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тітан Секюріті ЛТД" (65086, Одеська обл., Лиманський р-н, село Крижанівка(пн), вул. Бочарова генерала, будинок 44 А)

до відповідача: Державного підприємства "ТВК" (67806, Одеська обл., Овідіопольський р-н, селище міського типу Авангард, вул. Базова, 21)

про стягнення 507 677,44 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Морозова О.С., ордер №564899;

від відповідача: Зеленчук В.С., довіреність № б/н;

1. Короткий зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Тітан Секюріті ЛТД".

12.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Тітан Секюріті ЛТД" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства "ТВК", в якій просить суд стягнути з відповідача грошову суму у розмірі 507 677,44 грн., що складається з 12 000 грн. оплата вартості послуг за червень 2021 року за договором №ТО1-09/20 про технічне обслуговування системи відеоспостереження від 10.09.2020; 495 677,44 грн. сума збитків у вигляді упущеної вигоди, яка могла бути реально отримана за договором №17/08-20 про надання послуг по моніторингу систем відеоспостереження від 17.08.2020.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.08.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тітан Секюріті ЛТД" за вх.№2533/21 від 12.08.2021 залишено без руху, встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми збитків.

Ухвала від 17.08.2021 була надіслана позивачу на вказану у позовній заяві адресу, доказів отримання матеріали справи не містять.

28.08.2021 до канцелярії суду від ТОВ "Тітан Секюріті ЛТД" надійшла заява про усунення недоліків разом із уточненою позовною заявою, якою позивач фактично усунув недоліки, про які зазначав суд (т.1 а.с. 48-49).

При цьому, у в доданій до заяви про усунення недоліків уточненій позовній заяві позивач прохальну частину позовної заяви виклав в новій редакції, фактично зменшивши заявлену до стягнення суму:

"1. Стягнути з Державного підприємства "ТВК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тітан Секюріті ЛТД" грошову суму у розмірі 507 677,44 грн, що складається з 12 000 грн оплата вартості послуг за червень 2021 року за договором №ТО1-09/20 про технічне обслуговування системи відеоспостереження від 10.09.2020; 495 677,44 грн сума збитків у вигляді упущеної вигоди, яка могла бути реально отримана за договором №17/08-20 про надання послуг по моніторингу систем відеоспостереження від 17.08.2020".

Ухвалою суду від 02.09.2021р. відкрито провадження у справі №916/2447/21, прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.09.2021 о 15:30, та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив, надіславши його позивачу одночасно з наданням відзиву до суду.

Зазначена ухвала була отримана сторонами, про що свідчать поштові повідомлення наявні в матеріалах справи (т.1, а.с.65-66).

21.09.2021р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (т.1,а.с.67-71).

27.09.2021р. представником відповідача разом із заявою про вступ у справу як представника (т.1, а.с.94-96), було подано заяву про відкладення розгляду справи (т.1 а.с.98).

Протокольною ухвалою від 22.09.2021р. судом було відкладено підготовче засідання на 25.10.2021 р. о 15:00, зобов`язано Державне підприємство "ТВК" надати до суду докази надіслання відзиву на позовну заяву на адресу позивача, встановлено строки для подання відповіді на відзив до 07.10.2021р., для подання заперечень до 20.10.2021р. (т.1, а.с.106-107).

11.10.2021р. від позивача надійшла відповідь на відзив (т.1, а.с.113-116).

18.10.2021 Державним підприємством "ТВК" подано до суду зустрічну позовну заяву, згідно якої останнє просить суд вважати договір № 17/08-20 від 17.08.2020 про надання послуг по моніторингу систем відеобезпеки між ТОВ "Тітан Секюріті ЛТД" та ДП "ТВК" розірваним (т.1,а.с.121-124).

Ухвалою від 23.10.2021р. суд повернув зустрічну позовну заяву Державного підприємства "ТВК" та додані до неї документи у зв`язку із пропущенням останнім строків, встановлених судом для вчинення відповідних процесуальних дій, без клопотання про його поновлення. Протокольною ухвалою від 25.10.2021р. суд продовжив підготовче провадження на 30 календарних днів та відклав підготовче засідання на 22.11.2021р. о 13:45 (т.1,а.с.130-131).

23.11.2021р. у судовому засіданні відповідач надав суду клопотання про об`єднання справ (т1, а.с.136-138).

Протокольною ухвалою від 22.11.2021р. суд долучив до матеріалів справи зазначене клопотання, а також, задля розгляду даного клопотання, оголосив перерву у підготовчому засіданні до 01.12.2021р. о 15:00 (т.1,а.с. 140-141).

02.12.2021р. від позивача надійшло заперечення щодо задоволення клопотання про об`єднання справ (т.1,а.с.147-148).

Протокольною ухвалою від 01.12.2021р. суд відмовив у задоволенні клопотання про об`єднання справ з підстав його подання із порушенням строків, встановлених у ч.3 ст.173 ГПК України, окрім цього суд встановив відповідачу строк для подачі усіх клопотань до 06.12.2021р., позивачу до 13.12.2021р. Даною протокольною ухвалою було також закрито підготовче провадження та призначено справу для розгляду по суті на 15.12.2021р. о 12:00 (т.1,а.с. 149-150).

02.12.2021р. від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження по справі (т.1,а.с.152-154).

15.12.2021р. від позивача надійшло заперечення щодо зупинення розгляду справи (т.1,а.с. 163-164).

Протокольною ухвалою від 15.12.2021р. суд відмовив у задоволенні наведеного клопотання. Так відповідно до п.5 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України (далі- ГПК України) суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема у випадку: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку, зокрема, господарського - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Досліджуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку про достатність зібраних доказів для можливості встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у рамках даної справи.

Підставою для відмови у задоволені клопотання про зупинення провадження по справі суд вбачає недоведеність відповідачем неможливості розгляду даної справи до вирішення справи №916/3391/21, оскільки відповідачем не зазначено, в чому саме полягає неможливість розгляду справи, а також які обставини неможливо встановити та оцінити без вирішення зазначеної вище справи.

Протокольною ухвалою від 15.12.2021р. суд також оголосив перерву при розгляді справи по суті до 10.01.2022 р. о 15:00 (т.1, а.с.165-166).

Протокольною ухвалою від 10.01.2022 р. суд оголосив перерву при розгляді справи по суті до 12.01.2022р. о 14:00.

30.12.2021р. від Відповідача надійшло клопотання про відновлення строку та долучення доказів до матеріалів справи (т.2,а.с.1-7).

10.01.2022р. від Відповідача надійшло клопотання про долучення доказів (т.2,а.с.30).

Протокольною ухвалою від 10.01.2022р. судом було оголошено перерву до 12.01.2022р. о 14:00.

В судовому засіданні 12.01.2022р. представник Позивача підтвердив проведення Відповідачем оплати у сумі 12 000 грн. до подання позову, у зв`язку з чим просив суд позов задовольнити частково. Представник Відповідача у задоволенні позову просив відмовити.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Тітан Секюріті ЛТД".

17 серпня 2020р. між ТОВ "Тітан Секюріті ЛТД" та ДП "ТВК" було укладено Договір№17/08-20 (далі Договір1) про надання послуг по моніторингу систем відеоспостереження та 10 вересня 2020р. між останніми було укладено Договір № ТО1-09/20 (далі Договір2) про технічне обслуговування системи відеоспостереження.

Згідно умов Договору2 замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання щодо проведення технічного обслуговування системи відеоспостереження (СВС) на Об`єктах Замовника, зазначених у Додатку №1 до даного договору (вартість послуг та перелік об`єктів Замовника), згідно з умовами цього Договору та положеннями чинного законодавства України. Обслуговування включає в себе: щомісячний технічний нагляд за правильним утриманням і експлуатацією СВС Замовника; проведення регламентних робіт, необхідних для утримання і експлуатації СВС Замовника та обладнання, яке забезпечує СВС перебувати у справному технічному стані; надання допомоги Замовнику в питаннях, пов`язаних із експлуатацією Системи; проведення щорічного технічного обслуговування та надання рекомендацій з покращення роботи СВС Замовника; програмування, усунення дрібних пошкоджень СВС за заявкою Замовника.

Згідно до умов Договору1 Замовник доручає, а Виконавець здійснює комплекс організаційно-технічних заходів в інтересах Замовника, що включає цілодобове відеоспостереження за допомогою ПЦС за Об`єктом з метою зменшення ризику втрати майна Замовника внаслідок дій третіх осіб та техногенних аварій на Об`єкті, обслуговування системи відеоспостереження та інших технічних засобів безпеки на Об`єкті, а також повідомлення правоохоронних органів та Замовника при надходженні на ПЦС тривожного повідомлення з Об`єкту у відповідності з умовами даного Договору.

Листом №93/1 від 30 червня 2021 р. Відповідач повідомив Позивача про намір розірвати Договір1 з 16.07.2021 у зв`язку з встановленими численними фактами грубого порушення зобов`язань за Договором1 у вигляді невиконання предмету договору, а також про намір припинити дію Договору2 у зв`язку з порушенням стороною Виконавця графіка обслуговування (п.2.3. Договору2). До вказаного листа Відповідач додав копії Додаткових угод про розірвання зазначених договорів.

У відповідь на Лист №93/1 від 30 червня 2021 р. Позивач направив Bідповідачу лист вих. №28/02021 від 07.07.2021 року, в якому обґрунтував належне виконання своїх обов`язків та дотримання всіх умов, передбачених даними Договорами.

У відповідь на Лист вих. №28/02021 від 07.07.2021 року Відповідач направив Позивачу Лист №100 від 08.07.2021 року, який містив копію висновку та рекомендацій згідно технічного аудиту комплексу відеоспостереження та ТО інфраструктури ДП «ТВК» компанії ТОВ «Селко України» вих. №37/18-178, та в якому повторно було зазначено позицію Відповідача стосовно спірної ситуації з начебто порушенням умов договорів з боку Позивача.

В свою чергу, Позивач направив Відповідачу відповідь на його лист №100 від 08.07.2021 року, у вигляді листа вих.№30/02021 від 13.07.2021 року, в якому було обґрунтовано правомірність дій Позивача, та належне виконання умов спірних договорів.

В подальшому, Відповідачем фактично було здійснено розрахунок за надані послуги лише за Договором1 по 15.07.2021, після чого, з 16.07.2021 Відповідач повністю заблокував доступ для працівників Позивача до об`єкту, на якому згідно умов Договору1 та Договору2 Позивач повинен надавати послуги, фактично повністю блокуючи та унеможливлюючи належне виконання передбачених умовами вказаних договорів, обов`язків ані офіційними представниками Позивача, ані його працівниками.

По суті зазначених Відповідачем в Листі №100 від 08.07.2021 року претензій Позивачем було направлено відповідь у вигляді Листа вих. №30/02021 від 13.07.2021p.

Термін дії Договору1 починався з 17 серпня 2020 року та закінчувався 31 грудня 2020 року (п.7.1. Договору1). Однак, відповідно до умов п.7.2. Договору1, він продовжив свою дію на той самий термін у зв`язку з тим, що жодна із Сторін не заявила про припинення його дії у встановлені строки. На даний час, після подальшого продовження терміну дії Договору1, він є дійсним до 01.10.2021 року.

Згідно з умовами п.3.4.5. Договору1 Замовник має право в односторонньому порядку розірвати договір у разі встановлених і належним чином задокументованих фактів грубого порушення зобов`язань за цим договором за письмовим повідомленням Виконавця, але не пізніше, ніж за 10 днів до моменту розірвання договору.

Тобто всі факти грубих порушень своїх зобов`язань за договором з боку Виконавця мають бути встановлені і належним чином задокументовані, чого фактично зроблено Замовником не було. Зазначений вище документ - Висновок та рекомендації згідно технічного аудиту комплексу відеоспостереження та ТО інфраструктури ДП «ТВК» компанії ТОВ «Селко України» вих. №37/18-178, який не має дати його складання та підписання уповноваженою особою даного підприємства, не може бути належним доказом порушення Виконавцем своїх зобов`язань за Договором1. Окрім цього ТОВ «Селко України» не є спеціалізованою експертною чи аудиторською організацією в розумінні чинного законодавства України, отже висновки, які нею виготовляються, є лише особистою думкою посадових осіб ТОВ «Селко Україна» та не можуть вважатися належним доказом порушення своїх зобов`язань Позивачем по спірним договорам.

В наведеному висновку ТОВ «Селко Україна» не вказується ані суть, ані характер порушень відповідно до умов спірних договорів, лише зазначаються загальні фрази та міркування, які не можуть надати можливості встановити дійсні обставини та факти, на які посилається ТОВ «Селко Україна», відсутні документальні чи візуальні докази.

При підготовці наведеного висновку ТОВ «Селко Україна» та встановленні ймовірних порушень умов договорів, всупереч умовам спірних договорів, не було запрошено представника Позивача для комісійного обстеження та документування фактів порушення умов даних договорів.

Так само, Договір2, згідно умов п.7.1., набрав чинності з 10 вересня 2020 року та діяв до 31 грудня 2020 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами зобов`язань за даним договором. У зв`язку з тим, що послуги, які надаються Виконавцем за Договором2, мають системний характер (надаються на щоденній, щомісячній, щоквартальній основі), Договір2 фактично діє по теперішній час.

Щодо правомірності та об`єктивності підстав розірвання Договору1, які зазначає Відповідач в своїх листах №93/1 від 30.06.2021, №100 від 08.07.2021 позивач повідомляє наступне.

Відповідач стверджує в своїх претензіях, що в процесі виконання Договору1 Виконавцем були допущені численні грубі порушення своїх зобов`язань за цим договором, зокрема:

-неодноразове порушення контролю в`їзду автотранспорту на територію підприємства без пред`явлення перепусток у вигляді неповідомлення Замовника про ситуації, щодо яких виникає необхідність вжиття превентивних чи інших заходів, що зафіксовано камерами відеоспостереження;

- наявність фактів відкриття складських приміщень не ідентифікованими особами, без присутності представників охоронної служби;

- відсутності записів фактів порушення пропускного режиму в Журналах реєстрації;

-станом на 30.06.2021 не усунуті несправності безпосередньо за місцем знаходження відеоспостереження, а саме: затримка у відтворенні відео на екранах операторів камер, а також повна недієздатність 6 камер спостереження.

Наведені порушення, як зазначає Відповідач, зафіксовані належним чином - висновком та рекомендаціями згідно технічного аудиту комплексу відеоспостереження та ТО інфраструктури ДП «ТВК» компанії ТОВ «Селко Україна».

Однак сторона Позивача не згодна з позицією Відповідача щодо фактів порушень умов обох спірних Договорів з боку Позивача, адже, по-перше: наведені Відповідачем порушення не можна відносити саме до порушень умов обох договорів, адже вони усі стосуються лише технічного обслуговування стану системи відеоспостереження на об`єкті Відповідача, що охоплюється предметом та обов`язками Виконавця за Договором2 (п.п.1.1., 2.1.-2.5., 3.1. даного договору), але ніяк не Договору1, предметом якого є лише надання послуг відеоспостереження (п.п.2.1., 3.1. Договору1). Таким чином, претензії Відповідача щодо наявності численних грубих порушень умов Договору1 є нікчемними, адже за даним договором відсутні такі зобов`язання з боку Позивача.

В претензіях Відповідача та у висновку ТОВ «Селко Україна» відсутній факт та склад наведених порушень, адже, у відповідності до умов Договору2, Позивачем належно та вчасно було надано послуги, зокрема:

-відновлена робота відеорегістратора фахівцями та виявлена причина непрацездатності системи;

-усунуті наслідки аварії власними силами та за власний рахунок Позивача відремонтовані чи замінені неробочі вузли. По факту надходження замовлених у сертифікованого постачальника запасні частини, обладнання та механізми, відновлено роботу 6 відеокамер, які постраждали в наслідок аварії (наведені відеокамери є власністю Відповідача);

-у відповідності до п.3.1.4. Договору2 Позивачем був виконаний повний обсяг робіт, а саме: 16.06.2021 року та 17.06.2021 року фахівцями Позивача було виконано передбачені договором регламентні роботи за червень.

Наведене також спростовує твердження Відповідача щодо наявності в діях Позивача будь-яких порушень умов Договору2.

Умовами спірних договорів передбачений чіткий порядок їх одностороннього припинення. Виходячи з надісланих Відповідачем листів та листа ТОВ «Селко України», Позивач стверджує, що Відповідачем не було виконано умов договорів в частині правомірного одностороннього їх розірвання. Відсутні будь-які належні та допустимі докази фактів численних грубих порушень Позивачем своїх зобов`язань за наведеними договорами. Отже вимоги Відповідача щодо припинення дії даних договорів є нікчемними та незаконними. Таким чином, можна зробити висновок, що спірні договори є чинними станом на даний час, при цьому Договір2 продовжує свою дію до моменту виконання в повному обсязі обома сторонами своїх зобов`язань (п.7.1.), а Договір1 чинний до 01.10.2021р. включно.

Так, 16.07.2021 року Відповідачем було здійснено перерахунок грошових коштів на поточний рахунок Позивача в розмірі 101 677,42грн. В платіжному дорученні вказане призначення платежу: «Остаточний розр. за посл.відеосп.зг.дог. No17/08-20 від 17.08.20p. (розірвання). Платіж не підпадає під дію Закону про публічні закупівлі. НДС 20%- 16 946.24 грн.».

Отже, у зв`язку з явно протиправними та винними діями Відповідача, які полягають у неправомірному односторонньому розірванні договорів, без достатніх підстав, недопуску працівників та офіційних представників Позивача на об`єкт Відповідача для виконання своїх обов`язків за вказаними договорами, Позивач фактично несе шкоду у вигляді недоотриманих доходів (упущеної вигоди) та простою підприємства (необхідність нарахування та виплати заробітної плати працівникам підприємства, які мали постійне місце роботи на об`єкті Відповідача, сплата податків, зборів та обов`язкових платежів тощо). Такі протиправні та винні дії Відповідача призведуть до значного погіршення фінансового стану підприємства, вимушене звільнення чи вихід у неоплачувану відпустку працівників підприємства, а також до інших негативних наслідків саме фінансово-економічного характеру.

Позивач заперечує проти фактів та обставин, викладених в поданому Відповідачем Відзиві з наступних підстав.

Так, Відповідач зазначає в своєму Відзиві, що відповідно до умов Договору2 Позивач взяв на себе зобов`язання протягом дії договору надавати цілодобово послуги з попередження та усунення правопорушень, охорони окремих приміщень, будівель Замовника, розташованих на ній. Однак дане твердження є хибним, адже в даному договорі таких відомостей не представлено, про що свідчить його належним чином засвідчена копія, надана до суду разом із позовом.

Щодо доводів Відповідача про висновок ТОВ «Селко Україна» за вих. №37/18-178 (без дати), позивач вказує, що в даному документі, окрім іншого, зазначаються «слабкі» сторони охоронної системи, однак більшість з них є надуманими твердженнями, не підтвердженими жодними офіційними документами, та стосуються виключно послуг з фізичної охорони, що не передбачено жодним з договорів, укладених між Позивачем та Відповідачем.

Тобто всі факти грубих порушень своїх зобов`язань за договором з боку Виконавця мають бути встановлені і належним чином задокументовані, чого фактично зроблено Замовником не було.

Зазначений вище документ - Висновок та рекомендації згідно технічного аудиту комплексу відео спостереження та ТО інфраструктури ДП «ТВК» компанії ТОВ «Селко України» вих. №37/18-178, як вже раніше зазначалося, не може бути належним доказом порушення Виконавцем своїх зобов`язань за Договору1. Окрім цього, в даному висновку є посилання на докази, які начебто зафіксовані на відео та знаходяться на USB-носії, однак таких доказів не було надано Позивачу та, відповідно, до суду.

Не знаходять свого підтвердження твердження Відповідача, що начебто відповідно до п.3.1.1. Договору No17/08-20 від 17.08.2020 року обов`язком Позивача є забезпечення заходів на попередження та усунення правопорушень на об`єкті Відповідача, та фактів порушення такого зобов`язання, так як вказані обов`язки відсутні в умовах Договору1.

Щодо твердження Відповідача про порушення Позивачем своїх зобов`язань в частині допущення несправності камер відеоспостереження, Позивач зазначає що ним своєчасно та якісно виконувалися всі необхідні роботи по попередженню та усуненню аварій та поламок обладнання. Терміни виконання ремонтних робіт були обумовлені об`єктивними причинами, тобто не залежними від дій Позивача. Посилання Відповідача на журнал регламентних робіт як на належний та допустимий доказ в даній справі є неправомірним, адже даний журнал постійно знаходиться в розпорядженні співробітників Відповідача, що дає підстави вважати цілком ймовірною можливість зміни відомостей зазначених в ньому відповідно до волі співробітників Відповідача, а також ведення даного журналу ніяк не передбачено умовами спірних договорів, а отже не створює ніяких наслідків для Сторін.

Щодо розрахунку позовних вимог:

1. За Договором №ТО-1-09/20 про технічне обслуговування системи відеоспостереження від 10 вересня 2020 року Відповідач не сплатив Позивачу:

-12 000 грн. в якості оплати вартості послуг за червень 2021 року.

2. Договір №17/08-20 про надання послу по моніторингу систем відеоспостереження від 17 серпня 2020 року є чинним до 01.10.2021р. включно. Вартість послуг за вказаним договором складає 197 000 грн. за один календарний місяць. У зв`язку із неправомірним одностороннім розірванням Договору1 з боку Відповідача 16.07.2021р., доходи, які Позивач міг би реально одержати за звичайних обставин виконання даного договору, якби його право не було порушено (упущена вигода) складають:

-95 322 грн. 60 коп. в якості оплати за послуги згідно Договору1 за період з 17.07.2021р. по 31.07.2021 р. (з розрахунку 6 356 грн. 84 коп. за 1 календарний день надання послуг згідно Договору (197 000,00:31= 6354,84);

-197 000 грн. в якості оплати за послуги згідно Договору1 за серпень 2021 року;

-197 000 грн. в якості оплати за послуги згідно Договору1 за вересень 2021 року;

- 6 354 грн. 84 коп. в якості оплати за послуги згідно Договору1 за один день 01.10.2021 року (з розрахунку 6 356 грн. 84 коп. за 1 календарний день надання послуг згідно Договору (197 000,00:31=6354,84),-

Що загалом складає суму упущеної вигоди Позивача в розмірі: 495 677 грн. 44 коп.

Відповідач також просив суд не приймати до уваги відзив та додатки до нього в якості доказів у зв`язку із зняттям копій наданих доказів не з оригіналів, а з копій відповідних документів, серед яких є додатки зміст яких неможливо встановити.

3.2. Доводи Державного підприємства "ТВК".

Відповідно до умов Договору1 Позивач взяв на себе зобов`язання протягом дії договору надавати цілодобово послуги з попередження та усунення правопорушень, охорони окремих приміщень, будівель Замовника, розташованих на ній, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова,21.

Відповідно до п.3.1. Договору охорона здійснюється за допомогою цілодобового відеоспостереження за Об`єктом, контрольно-пропускним пунктом Об`єкта, за допуском уповноважених осіб до відкриття складсько-торгівельних приміщень та контейнерів, за ввезенням на територію і вивезенням з території контейнерів.

Відповідно до п.3.4.5. Договору1 Замовник вправі в односторонньому порядку розірвати Договір у разі встановлених і належним чином задокументованих фактів грубого порушення зобов`язань за цим Договором за письмовим повідомленням Виконавця, але не пізніше, ніж за 10 днів до моменту розірвання Договору.

Відповідно до п.3.1.5 Договору Виконавець зобов`язаний регулярно, з періодичністю два рази на рік, здійснювати обслуговування системи відеоспостереження, встановленої на об`єктах Замовника.

Так, 21 травня 2021 року від оператора з відеоспостереження надійшла заявка про затримку у відтворенні відео з 6 камер, про що дані внесені до журналу регламентних робіт та ДП «ТВК» було повідомлено про строки усунення даних недоліків, а саме 15.06.2021 р.- 20.06.2021 р.

01 червня 2021 року між ДП «ТВК» та ТОВ «СЕЛКО Україна» було підписано договір №92 про надання послуг, а саме виконання технічного аудиту системи відеоспостереження та ІТ-інфраструктури, строк якого встановлений з 01.06.2021 року по 10.06.2021 року.

Так, на підставі договору №92 від 01.06.2021 року за вих. №37/18-178 ТОВ «Селко Україна» було надано висновок з рекомендацією відповідно технічного аудиту комплексу відеоспостереження та ІТ-інфраструктури ДП «ТВК». Відповідно до даного висновку ТОВ «Селко Україна» встановлено, що при наявності сучасного обладнання, відсутні фактичний контроль (як програмний, так і фізичний) входу на територію Державного підприємства «ТВК», виїзду з території, а також відсутні автоматичні засоби для пломбування складських приміщень в момент зняття та поставлення на охорону, та регламент технічної та фізичної ідентифікації контрагентів.

Згідно до пункту 2.1 Договору1 від 17.08.2020 року вбачається, що Виконавець здійснює комплекс організаційно-технічних заходів в інтересах Замовника, що включає цілодобове відеоспостереження за допомогою ПЦС за Об`єктом з метою зменшення ризику втрати майна Замовника внаслідок дій третіх осіб та техногенних аварій на Об`єкті, обслуговування системи відеоспостереження та інших технічних засобів безпеки на Об`єкті.

Так, відповідно 1.3.1.1 Договору обов`язком Виконавця є забезпечення заходів на попередження та усунення правопорушень на Об`єкті Замовника, але відповідно до висновку ТОВ «Селко Україна» за вих. №37/18-178 дані заходи не були виконані та не повідомлено Замовнику про порушення, або можливість їх усунення.

Станом на 30.06.2021р.несправності 6 (шести) відеокамер не були усунуті, про що дані внесені до журналу регламентних робіт, а саме 16.06.2021р. та 18.06.2021р. були здійснені аварійні виїзди у зв`язку із несправністю 27 камер відеоспостереження. Однак 18.06.2021р. були полагоджені лише 21 камера відеоспостереження.

30 червня 2021р. за вих. №93/1 було надіслано лист про порушення Договору1 та намір припинення дії Договору2.

07 липня 2021 року за вих. №28/02021 ТОВ «Тітан Секюріті ЛТД» надіслав лист-відповідь, в якому зазначено, що відновлена робота відеорегістратора та виявлена причина непрацездатності системи, майже в повному обсязі працюють всі відеокамери, за винятком 6 відеокамер, що не відповідає вимогам Договору1 та Договору2.

Відповідно до п. 3.1.3 останнього Договору Виконавець забезпечує прибуття фахівця для проведення Обслуговування у разі аварії, несправностей протягом 6 (шести) годин з моменту отримання заявки Замовника, а у віддалених населених пунктах (селах та селищах міського типу) - протягом 12 (дванадцяти) годин.

Таким чином, ТОВ «Тітан Секюріті ЛТД» фактично визнало факт триваючої несправності камер.

Так, 08.07.2021р. ДП «ТВК» за вих. №100 надіслано лист про розірвання Договору1, у зв' язку із порушенням обов`язків Виконавця.

07 липня 2021 року були виконані ремонтні роботи та відремонтовані 6 камер, а саме було здійснено заміну блоку постачання комутатора та виявлено несправності пристрою KVM, про що також дані внесені до журналу регламентних робіт.

13 липня 2021 року за вих. №30/02021 Позивач надав лист-відповідь, в якому саме підтверджує факт часткового усунення несправностей, які були усунуті до 09.07.2021р., а саме 6 (шести) камер відеоспостереження.

16 липня 2021р. Відповідач надіслав повідомлення про зупинення доступу співробітників Позивача до системи відеоспостереження ДП «ТВК», так як Договір1 розірваний в односторонньому порядку, що передбачено умовами Договору.

Так Позивачем порушено свої обов`язки умов договорів, та положень чинного законодавства, що дає підстави для односторонньої відмови від договору Відповідачем, відповідно до положень ст.525, ст.651-652 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Окрім цього, для задоволення позову про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди позивач має довести за допомогою документів бухгалтерського та податкового обліку розмір завданих збитків (упущено вигоди), причинний зв`язок між порушенням зобов`язання та неотриманими доходами, зазначити (з відповідним документальним підтвердженням) на заходи, вжиті ним щодо одержання доходів, обґрунтувати (з документальним підтвердженням) з яких міркувань він виходив, при визначенні розміру упущеної вигоди (докази того факту, що при відсутності порушення відповідачем зобов`язання, позивач одержав би зазначений розмір доходу). Будь-яких доказів на підтвердження вищезазначених обставин позивачем не надано, більше того відсутні навіть посилання на обставини предмета доказування у справі. Розрахунок втрат позивачем до суду не наданий та є явно надуманим, розмір неотриманого прибутку нічим не обґрунтований та не підтверджений. Також позивачем не зазначений період часу, за який він здійснював розрахунок втрат.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

17 серпня 2020р. між ТОВ "Тітан Секюріті ЛТД" та ДП "ТВК" було укладено Договір№17/08-20 (далі Договір1) про надання послуг по моніторингу систем відеоспостереження.

10 вересня 2020р. між Сторонами також було укладено Договір № ТО1-09/20 (далі Договір2) про технічне обслуговування системи відеоспостереження.

Відповідно до п.1.1 Договору2 замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання щодо проведення технічного обслуговування системи відеоспостереження (СВС) на Об`єктах Замовника, зазначених у Додатку №1 до даного договору (вартість послуг та перелік об`єктів Замовника), згідно з умовами цього Договору та положеннями чинного законодавства України. Обслуговування включає в себе: щомісячний технічний нагляд за правильним утриманням і експлуатацією СВС Замовника; проведення регламентних робіт, необхідних для утримання і експлуатації СВС Замовника та обладнання, яке забезпечує СВС перебувати у справному технічному стані; надання допомоги Замовнику в питаннях, пов`язаних із експлуатацією Системи; проведення щорічного технічного обслуговування та надання рекомендацій з покращення роботи СВС Замовника; програмування, усунення дрібних пошкоджень СВС за заявкою Замовника.

Згідно з п.2.1. Договору2 перед прийняттям СВС на Обслуговування Виконавець спільно із Замовником проводять обстеження, про що складається АКТ обстеження (Додаток №2 до цього Договору). Якщо будуть виявленні суттєві зауваження щодо технічного стану СВС, інших недоліків, які перешкоджають нормальній роботі, комісія зазначає про це в Акті обстеження.

Згідно з п.2.2. Договору2 замовник має право контролювати якість проведення Виконавцем Обслуговування і здійснювати приймання наданих послуг з Обслуговування.

Відповідно до п. 2.3. Договору2 виконання Обслуговування проводиться по графіку (Додаток 3 до цього Договору), який складає Виконавець у письмовій формі та узгоджує його із Замовником, з періодичністю не менше одного разу на місяць.

Згідно з п.2.4. Договору2 після закінчення Обслуговування фахівцями Виконавця, Замовник підтверджує виконання цієї роботи у відповідному журналі, який на період дії договірних відносин зберігається на Об`єкті Замовника, в доступному для Виконавця місці.

Відповідно до п. 2.5. Договору2 забороняється залучати інших суб`єктів підприємницької діяльності для виконання своїх договірних зобов`язань без письмової згоди Замовника.

В разі залучення Виконавцем інших суб`єктів підприємницької діяльності (субпідрядної організації) для виконання своїх обов`язків згідно даного Договору, надати Замовнику гарантійний лист від субпідрядної організації, яким вона бере на себе відповідальність згідно чинного законодавства України виконувати зобов`язання за умовами даного Договору. Після отримання письмові згоди Замовника про залучення субпідрядної організації для виконання своїх зобов`язань по даному Договору ознайомити субпідрядну організацію з особливостями розташування, обладнання та організації роботи приміщень установ Замовника.

Погодження Замовником залучення субпідрядної організації зазначається Сторонами у відповідному Додатку №1 до цього Договору.

Пунктом 3.1.1. Договору2 встановлено, що працівники Виконавця, які прибувають для проведення Обслуговування, зобов`язані виконувати правила внутрішнього розпорядку на об`єктах Замовника та безпосередньо в місцях проведення Обслуговування, встановлені Замовником.

Пунктом 3.1.2. Встановлено обов`язок Виконавця якісно та у повному обсязі проводити Обслуговування на Об`єктах Замовника із дотриманням затвердженого Сторонами графіку проведення регламентних робіт з технічного обслуговування СВС і згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п.3.1.3. Договору2 Виконавець зобов`язується забезпечити прибуття фахівців для проведення Обслуговування у разі аварії, несправностей протягом 6 (шести) годин з моменту отримання заявки Замовника, а у віддалених населених пунктах (селах та селищах міського типу) протягом 12 (дванадцяти) годин. Вартість запасних частин необхідних для проведення Обслуговування у разі аварії, несправностей СВС Замовник оплачує окремим рахунком.

Згідно з п.3.1.4. Договору2 Виконавець зобов`язується власними силами і за власний рахунок усувати виявлені після проведення Обслуговування недоліки.

Згідно з п.3.2.4. Договору2 Замовник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату робіт, передбачених цим Договором.

Пунктом 4.1. Договору2, встановлено, що стандартна вартість послуг за один календарний місяць визначена в Додатку№1 до Договору.

Додатком №1 Договору2 встановлено, що вартість послуг за технічне обслуговування системи відеоспостереження в місяць становить 12 000 грн. з ПДВ (т.1,а.с.17).

Відповідно до п. 4.3. Договору2 за результатами надання послуг за звітний місяць Виконавець зобов`язується надати Замовнику підписаний зі своєї Сторони Акт наданих послуг у 2 (двох) примірниках.

Пунктом 4.4. Договору2 встановлено, що Замовник зобов`язаний підписати Акт наданих послуг протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту його отримання та 1 (один) примірник повернути Виконавцю, або у цей же строк надати письмову обґрунтовану відмову від підписання, або у разі виявлення Замовником будь-яких недоліків. Сторони повинні узгодити та підписати Акт про недоліки в якому визначається їх перелік, порядок та строки усунення.

Пунктом 4.5. Договору 2 встановлено, що у випадку ухилення Виконавця від підписання Акту про недоліки протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту його отримання. Акт про недоліки вважається підписаним Сторонами та підлягає виконанню.

Згідно з п.4.6. Договору2 за результатами усунення недоліків. Сторони зобов`язуються підписати Акт наданих послуг у порядку, передбаченому Договором.

Пунктом 4.7. Договору2 встановлено, що Замовник оплачує вартість послуг протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання Сторонами Акту наданих послуг за звітний місяць шляхом перерахування грошових коштів, зазначених у Акті наданих послуг, на поточний рахунок Виконавця.

Згідно з п.4.9. Договору2 оплата за цим Договором здійснюється Замовником щомісячно до 20-го числа місяця, який слідує за розрахунковим, шляхом перерахування Замовником грошових коштів у сумі місячної вартості послуг, визначеної в додатку №1, на рахунок Виконавця. Розрахунок за грудень місяць здійснюється з 20 по 30 грудня. Оплата здійснюється на підставі актів наданих послуг.

Відповідно до п. 5.1.4. Договору2 Виконавець не відповідає за пошкодження СВС Замовника, їх елементів, що викликані зовнішніми факторами, такими як: крадіжки, неналежний стан мережі живлення та заземлення внутрішніх інженерних комунікацій (опалення, вентиляція, кондиціювання, водопостачання, каналізації) механічні пошкодження, завданні гризунами чи такі, що виникли в результаті порушення правих їх експлуатації або внаслідок несанкціонованого втручання сторонніх осіб.

Згідно з п.7.1. Договору2 цей Договір набирає чинності з « 10» вересня 2020 року згідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, скріплений відбитками печаток Сторін та діє до « 31» грудня 2020 року (включно), але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами зобов`язань за даним Договором.

Згідно з п.7.7. Договору2 сторона, яка має намір розірвати даний Договір, зобов`язана письмово повідомити про це іншу Сторону в строк не пізніше, ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дня такого розірвання. Договір вважається розірваним з дати, вказаної в письмовому повідомленні, за умови відсутності у Сторін невиконаних зобов`язань за цим Договором.

Згідно до умов Договору1, укладеного 17.08.2020р., Замовник доручає, а Виконавець здійснює комплекс організаційно-технічних заходів в інтересах Замовника, що включає цілодобове відеоспостереження за допомогою ПЦС за Об`єктом з метою зменшення ризику втрати майна Замовника внаслідок дій третіх осіб та техногенних аварій на Об`єкті, обслуговування системи відеоспостереження та інших технічних засобів безпеки на Об`єкті, а також повідомлення правоохоронних органів та Замовника, при надходженні на ПЦС тривожного повідомлення з Об`єкту у відповідності з умовами даного Договору (т.1 а.с.19-25).

Пунктом 3.1. Договору1 встановлено обов`язки Виконавця, зокрема:

3.1.1 Забезпечувати у межах наданих повноважень наступні заходи, спрямовані на попередження та усунення правопорушень на Об`єкті Замовника, шляхом:

-здійснення цілодобового відеоспостереження за Об`єктом;

- здійснення цілодобового відеоспостереження за контрольно-пропускним пунктом Об`єкта;

- здійснення цілодобового відеоспостереження за допуском уповноважених осіб до відкриття складсько-торгівельних приміщень та контейнерів.

3.1.5. Регулярно, з періодичністю два рази на рік, здійснювати обслуговування системи відеоспостереження, встановленої на об`єктах Замовника.

3.1.8. За необхідності надавати Замовнику інформацію з камер відеоспостереження щодо певних подій або у певний час з урахуванням терміну зберігання інформації.

Виконавець має право, зокрема, відповідно до п.3.2.1. Договору1 використовувати надані Замовником з метою надання йому послуг технічні засоби, включаючи відеокамери, що знаходяться на території Об`єкта; згідно з п.3.2.9. Договору1 в односторонньому порядку розірвати Договір у разі невиконання Замовником п.2.3.4. цього Договору з надсиланням письмової претензії Замовнику, але не пізніше, ніж за 10 днів до моменту розірвання Договору.

На підставі дослідження змісту Договору 1, судом встановлено відсутність у договорі пункту 2.3.4.

Згідно з п.3.4.3. Договору1 Замовник має право контролювати надання послуг у строки, встановлені цим Договором на повноту, якість та своєчасність надання послуг Виконавцем відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п.3.4.4. Договору1 Замовник має право викликати відповідальних осіб Виконавця на територію Об`єкта, у разі виявлення грубих порушень зобов`язань за даним Договором.

Згідно з п.3.4.5. Договору1 в односторонньому порядку розірвати Договір у разі встановлених і належним чином задокументованих фактів грубого порушення зобов`язань за цим Договором за письмовим повідомленням Виконавця, але не пізніше, ніж за 10 днів до моменту розірвання Договору.

Пунктом 4.4. Договору1 встановлено, що охорона об`єкта здійснюється безперервно цілодобово та без вихідних днів, з моменту прийняття Виконавцем Об`єкта під охорону та протягом дії даного Договору.

Пунктом 5.2. Договору1 встановлено, що оплата Замовником послуг з охорони проводиться в безготівковій формі в національній валюті, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця двічі протягом календарного місяця: попередня оплата послуг (аванс, у розмірі 70%) та остаточна оплата послуг.

Пунктом 5.3. Договору1 встановлено, що остаточна оплата послуг здійснюється Замовником лише після підписання Сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг, яким підтверджується виконання у повному обсязі зобов`язань за Договором з боку Виконавця.

Пунктом 6.2. Договору1 встановлено, що до 05 числа місяця, наступного за звітним (розрахунковим) Виконавець наручно надає два примірника Акта приймання-передачі наданих послуг, підписанні зі своєї сторони. Замовник протягом трьох днів з дня отримання Акта приймання-передачі наданих послуг, в разі відсутності заперечень, зобов`язаний підписати Акт та один примірник наручно передати Виконавцю. У випадку наявності заперечень щодо обсягу та якості послуг, наданих Виконавцем у звітному місяці Замовник зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня отримання Акта у письмовій формі, наручно надати представнику Виконавця свої, обґрунтовані заперечення.

Пунктом 6.3. Договору1 встановлено, що за умови неповернення у триденний строк Замовником підписаного Акта приймання-передачі наданих послуг чи ненадання у зазначений строк та спосіб обґрунтованих письмових заперечень щодо обсягу та якості наданих послуг Виконавцем у звітному місяці, вважається, що послуги у такому звітному місяці надані Виконавцем у повному обсязі і прийняті Замовником без зауважень, а Акт приймання-передачі наданих послуг таким, що підписаний Сторонами.

Пунктом 7.1. Договору1 встановлено, що термін дії даного Договору починається з 17 серпня 2020 року і діє до 31 грудня 2020 року.

Пунктом 7.2. Договору1 встановлено, що договір вважається продовженим на той самий термін на тих самих умовах, якщо жодна із Сторін не заявить про припинення дії Договору за 10 (десять) календарних днів до закінчення строку його дії.

Пунктом 7.3. Договору1 встановлено, що цей договір може бути розірваним достроково за взаємною згодою Сторін, шляхом підписання відповідної Додаткової угоди.

Пунктом 11.2. Договору1 встановлено, що усі правовідносини, шо виникають з цього Договору або пов`язані із ним, у тому числі пов`язані із дійсністю, укладанням, виконанням, зміною та припиненням цього Договору, регламентується цим Договором та відповідними нормами чинного законодавства України, а також застосовними до таких правовідносин звичаями ділового обороту на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості.

Пунктом 11.3. Договору встановлено, що зміни та доповнення до цього Договору і тексти його Додатків вважаються дійсними лише в тому випадку. якщо вони вчинені у письмовій формі, підписані уповноваженими представниками обох Сторін та скріплені печатками Сторін.

Пунктом 2 Додаткової угоди до Договору №17/08-20 (Договір1) (т.1 а.с.26) встановлено, що вартість послуг за Договором становить 197 000 грн. на місяць.

Пунктом 4 вказаної угоди встановлено, що всі обставини, що вплинули на формування вартості послуг за Договором за звітний період, в обов`язковому порядку письмово відображаються в Акті прийому передачі наданих послуг.

30.06.2021р. Відповідачем до Позивача було направлено лист №93/1, у якому Відповідач повідомив про свій намір розірвати Договір1, у зв`язку із встановленими ним неодноразовими фактами грубого порушення зобов`язань за договором у вигляді невиконання предмету договору (т.1,а.с.27).

Дані порушення Відповідач зафіксував за допомогою висновку і рекомендацій згідно технічного аудиту комплексу відеоспостереження та ТО інфраструктури ДП «ТВК» компанії ТОВ «Селко Україна», наведений висновок і рекомендації був доданий Відповідачем до вказаного листа.

Також у наведеному листі Відповідач повідомив Позивача про свій намір припинити дію Договору2 у зв`язку із порушенням Позивачем графіка обслуговування (п.2.3 договору).

Судом також встановлено факт отримання даного листа Позивачем, та подальшого листування сторонами с приводу розірвання спірних договорів (т.1, а.с.25-33).

Зокрема, листом №28/02021 від 07.07.2021р. Позивач повідомив Відповідача про те, що ним відповідно до п.3.1.3. Договору2 забезпечено прибуття фахівців для проведення обслуговування у зв`язку із припиненням роботи відео регістратора 16.06.2021р. протягом 12 годин. За результатом цього фахівцями була відновлена робота відео регістратора та виявлена причина непрацездатності системи, проте не працюють 6 камер.

Також позивач у даному листі зазначив про те, що станом на 30.06.2021р. не усунуті несправності за місцем знаходження відеоспостереження, а саме: затримка у відтворенні відео на екранах операторів камер, повна недієздатність 6 камер спостереження по причині очікування запасних частин, які вийшли в несправність внаслідок аварій 16.06.2021р. Дані недоліки будуть усунені до 09.07.2021р. (т.1 с.а.31).

05.07.2021р. Відповідачем сплачено на рахунок Позивача 12 000 грн. у якості оплати за послуги відеоспостереження за актом надання послуг №30 від 30.06.2021р.(т.2, а.с.31-32).

5. Позиція суду.

5.1 Щодо стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди.

Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У пункті 8 частини другої статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом, зокрема, відшкодування збитків.

Правові підстави та умови відшкодування збитків визначені, зокрема положеннями Глави 3 "Захист цивільних прав та інтересів" Розділу І "Основні положення" Книги першої "Загальні положення", Глави 51 "Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання" Розділу І "Загальні положення про зобов`язання" Книги п`ятої "Зобов`язальне право" ЦК України та Главою 25 "Відшкодування збитків у сфері господарювання" Розділу V "Відповідальність за правопорушення у сфері господарювання" ГК України.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У пункті 4 частини першої статті 611 ЦК України унормовано, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із частиною першою статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За приписами частини першої статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

У частині другій статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із частиною другою статті 224, частиною першою статті 225 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

Отже збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і що виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Збитки як правова категорія включають в себе й упущену (втрачену) вигоду (lucrum cessans), яка відрізняється від реальних збитків (damnum emergens) тим, що реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча і могло збільшитися, якби не правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном.

Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною в силу правил статті 22 ЦК України, так як частиною першою цієї статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Оскільки відшкодування збитків є однією з форм цивільно-правової відповідальності, застосування цієї відповідальності можливе лише за наявності чотирьох умов складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки боржника; збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданими збитками, вини боржника.

Окрім того, при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання (частина четверта статті 623 ЦК України).

Отже для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, в тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди. За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди не настає. Подібного висновку прийшов також Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 922/3928/20.

У цивільному праві протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності)). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини перша та третя статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною другою статті 623 ЦК України визначено, що розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Тож при зверненні з позовом про відшкодування заподіяних збитків у вигляді упущеної вигоди, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами протиправність (неправомірність) поведінки заподіювача збитків, наявність збитків та їх розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, що виражається в тому, що збитки мають виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача збитків.

Натомість боржник зі свого боку має доводити відсутність своєї вини у заподіянні збитків, оскільки чинним законодавством закріплена презумпція вини особи, яка порушила зобов`язання. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання (стаття 614 ЦК України).

Оцінюючи наявність протиправної поведінки, що проявилася у неправомірному односторонньому розірванні договору, суд вказує наступне.

Так у відповідності до ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Умовами Договору1 одностороння відмова від договору допускалася у разі встановлених і належним чином задокументованих фактів грубого порушення зобов`язань за цим Договором за письмовим повідомленням Позивача, але не пізніше, ніж за 10 днів до моменту розірвання Договору (п.3.4).

Проте, суд також враховує відсутність у договорі положень щодо того, які докази можна вважати належними та достатніми для підтвердження фактів грубого порушення зобов`язань.

Так, досліджуючи висновок і рекомендацій згідно технічного аудиту комплексу відеоспостереження та ТО інфраструктури ДП «ТВК» компанії ТОВ «Селко Україна», наданий Відповідачем до суду у якості доказу на підтвердження підстав для односторонньої відмови від договору, суд прийшов до висновку про те, що наведений документ не можна вважати належним та достатнім доказом для підтвердження фактів грубого порушення зобов`язань, з огляду на те, що компанія ТОВ «Селко Україна» не є спеціалізованою експертною та аудиторською установою в розумінні чинного законодавства України, а сам висновок не містить детального опису характеру та суті порушень договору, на які посилається Відповідач.

Виходячи з принципу судочинства jura novit curia - "суд знає закони", суд має право самостійно надати правильну правову кваліфікацію відносинам і зобов`язанням сторін.

Суд вказує, що справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Ці загальні засади втілюються в конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Суд вважає що за змістом п.3.4.3-3.4.5 договору 1, які викладені послідовно, в даному випадку, належним підтвердженням фактів грубих порушень умов договору міг стати акт, складений обома Сторонами, або однією стороною із залученням сторонньої організації при відмові іншої сторони від такого складання, за результатами спільного дослідження об`єктів, на яких Позивач вбачає наявність грубих порушень зобов`язань за Договором1 з боку Відповідача.

З урахуванням того що Відповідачем належним чином не доведено фактів грубого порушення зобов`язань, суд приходить до висновку про необґрунтованість односторонньої відмови останнім від Договору1.

Таким чином, доводи позивача щодо наявності неправомірної поведінки відповідача знайшли підтвердження під час розгляду справи.

Водночас, згідно із частиною другою статті 224, частиною першою статті 225 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

Частиною другою статті 623 ЦК України визначено, що розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

При цьому, незважаючи на те, що неодержаний прибуток - це результат, який не наступив, суд зазначає, що вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди також мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача.

Водночас аналіз змісту положень ЦК України та ГК України свідчить про відсутність в них закріплених норм, що детально регламентують методику розрахунку - критерії визначення (обчислення) збитків у вигляді упущеної вигоди.

Відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди має свою специфіку, обумовлену низкою факторів, що зумовлено, зокрема, особливістю правової природи категорії збитків у вигляді упущеної вигоди, оскільки на момент вчинення правопорушення упущена вигода є лише можливою (майбутньою), а не наявною майновою втратою, а її розмір допустимо встановити лише приблизно, із деякими припущеннями, адже досить складним є визначення розміру тих втрат, які ще не сталися (не наступили фізично), позаяк невідомо, які чинники могли б мати вплив на прибуток.

Тож у з`ясуванні критеріїв, яким слід керуватися при визначенні (обрахунку) розміру збитків у вигляді упущеної вигоди, суд зважає на сутність правової природи категорії «упущена вигода», принципи, на яких ґрунтується виконання зобов`язання з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, а також функції, які повинно виконувати відшкодування збитків.

Частиною третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Загальні засади (принципи) цивільного права втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації так, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Главою 24 ГК України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин урегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

З наведеного розумними витратами із урахуванням таких принципів цивільного права як справедливість, розумність, є витрати кредитора на отримання доходів, які він поніс би, якби не відбулося порушення права.

До відповідних витрат відносяться, зокрема, але не виключно, виробничі витрати, інформаційні витрати, транспортні витрати, амортизаційні витрати тощо. Такі витрати пов`язуються з виплатою заробітної плати, сплатою податків і обов`язкових платежів, комунальних платежів, витрат на оренду, інших матеріальних і прирівняних до них витрат тощо.

Тому розмір упущеної вигоди кредитора має визначатися, виходячи з розміру доходу, який він міг одержати, за виключенням його витрат на отримання доходів, які він поніс би, якби не відбулося порушення права. Без урахування наведених витрат сам по собі чистий доход не може бути покладений в основу розрахунку збитків у вигляді упущеної вигоди, оскільки: по-перше, такий підхід суперечить наведеним засадам цивільного законодавства, зокрема принципам справедливості, розумності; по-друге: зумовить заявлення кредитором вимог до боржника про відшкодування збитків, що виходять за межі тих, які необхідні, а отже, матиме наслідком надкомпенсацію майнових втрат кредитора (позивача), його необґрунтоване збагачення та стягнення з боржника (відповідача) зайвих сум.

До того ж покладення доходу, а не прибутку в основу розрахунку упущеної вигоди своїм наслідком зумовить недотримання іншого критерію визначення (обрахунку) розміру збитків у вигляді упущеної вигоди - критерію компенсаційності відшкодування збитків.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.

Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків, до складу яких входить упущена вигода, яка за своє суттю є майновими втратами, що могли, з урахуванням розумних витрат на їх отримання, бути реально отримані кредитором за звичайних обставин, якби його право не було порушено, а боржник додержувався правил здійснення господарської діяльності.

Суд бере до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 142 Господарського кодексу України прибуток (доход) суб`єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб`єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.

Згідно з частиною другою цієї статті ГК України склад валового доходу та валових витрат суб`єктів господарювання визначається законодавством. Для цілей оподаткування законом може встановлюватися спеціальний порядок визначення доходу як об`єкта оподаткування.

В законодавстві про бухгалтерський облік та звітність прибуток розуміється як сума, на яку доходи перевищують пов`язані з ними витрати. Крім того, розрізняється «сукупний дохід» - зміни у власному капіталі протягом звітного періоду внаслідок господарських операцій та інших подій (за винятком змін капіталу за рахунок операцій з власниками) та «чистий дохід» від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - дохід, що визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг (у тому числі платежів від оренди об`єктів інвестиційної нерухомості) наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів. (Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності").

Визначаючи розмір матеріальних збитків, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (зокрема зроблений позивачем розрахунок упущеної вигоди), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування. Таким чином, вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 127/16524/16.)

Так позивач, обґрунтовуючи наявність упущеної вигоди, в уточненій позовній заяві, зазначив про те, що він фактично несе шкоду у вигляді недоотриманих доходів (упущеної вигоди) та простою підприємства (необхідність нарахування та виплати заробітної плати працівникам підприємства, які мали постійне місце роботи на об`єкті Відповідача, сплата податків, зборів та обов`язкових платежів тощо), а також надав розрахунок сум, які він міг би отримати у разі ,якщо Відповідач не відмовлявся від спірних договорів.

Водночас, суд зазначає про те що у відповідності до положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

В іншому випадку, за думкою суду, нівелюється принцип змагальності сторін, оскільки суд не може бути фактично адвокатом однієї із сторін, кожна з яких має право на правничу допомогу та скористалася такою допомогою

Так, під час судового розгляду судом з`ясовувалося питання щодо доказів, якими підтверджуються вид та розмір витрат, понесених Позивачем. Водночас Позивач, повідомивши про наявність таких витрат, жодним чином не підтвердив це будь-якими доказами. Окрім цього, у заяві по суті справи відповіді на відзив Позивач не спростував доводи Відповідача щодо відсутності обґрунтування розрахунку здійснених витрат.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом (частини перша, друга статті 13 ГПК України).

За змістом пунктів 2, 3 частини першої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Так, Позивач, маючи реальну можливість подання всіх необхідних належних доказів для підтвердження наявності збитків, їх розміру, в тому числі обґрунтованого розрахунку , не надав до суду доказів, що дають можливість суду встановити наявність підстав для стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, а також не скористався свої правом на витребування доказів у випадку неможливості їх надання, надання експертного висновку або заявлення клопотання про призначення експертизи.

При цьому згідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, заявлені суми не підтверджені конкретними підрахунками, а також документами бухгалтерської звітності.

Наданий позивачем розрахунок не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки покладення на відповідача суми «сукупного доходу» від господарських операцій без врахування пов`язаних витрат (заробітної плати, податків і зборів, тощо), не відповідає наведеним вище нормам чинного законодавства, принципам справедливості та верховенства права, а також критеріям розумності витрат кредитора та компенсаційності завданих збитків.

При цьому, з урахуванням відсутності у матеріалах справи (внаслідок їх ненадання позивачем) відповідних доказів, суд позбавлений можливості самостійно визначити розмір упущеної вигоди, що підлягає стягненню.

З урахуванням вищенаведеного, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення упущеної вигоди у сумі 495 677,44 грн слід відмовити.

5.3 Щодо стягнення суми оплати по договору від 10.09.2020.

Як було встановлено судом, пунктом 4.7. Договору2 Сторони погодили, що Замовник оплачує вартість послуг протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання Сторонами Акту наданих послуг за звітний місяць шляхом перерахування грошових коштів, зазначених у Акті наданих послуг, на поточний рахунок Виконавця.

Враховуючи, що предметом спору є, зокрема, стягнення з Відповідача 12 000 грн. в якості оплати вартості послуг за червень 2021 року за Договором №ТО-1-09/20 про технічне обслуговування системи відеоспостереження від 10 вересня 2020 року, досліджуючи матеріали справи, суд встановив, що 30.06.2021р. сторони підписали акт наданих послуг (т.2, а.с.32).

05.07.2021р. Відповідачем сплачено на рахунок Позивача 12 000 грн. у якості оплати за послуги відеоспостереження за актом надання послуг №30 від 30.06.2021р. (т.2, а.с.31)., тобто така оплата була здійснена до подання позову.

Враховуючи релевантні висновки, викладені у Постанові Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», суд вказує, що оскільки предмет спору був відсутній до подання позову (12.08.2021р.) та відкриття провадження у справі, зазначена обставина тягне за собою відмову в задоволенні позовних вимог.

5.4.Щодо судових витрат.

Приймаючи до уваги відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача грошової суми у розмірі 507 677,44 грн., що складається з 12 000 грн. оплати вартості послуг за червень 2021 року за договором №ТО1-09/20 про технічне обслуговування системи відеоспостереження від 10.09.2020; 495 677,44 грн. суми збитків у вигляді упущеної вигоди, яка могла бути реально отримана за договором №17/08-20 про надання послуг по моніторингу систем відеоспостереження від 17.08.2020, витрати по сплаті судового збору, сплаченого за подання позову у відповідності до ст.129 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Тітан Секюріті ЛТД" до Державного підприємства "ТВК" про стягнення заборгованості у розмірі 507 677,44 грн. відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 17 січня 2022 р.

Суддя Ю.М. Щавинська