ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"18" січня 2022 р. Справа№ 910/11358/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

секретар судового засідання - Рибчич А.В.

за участю представників:

позивача - Сікорський Т.Г.

відповідача - не з`явилися

розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пайлком»

на рішення Господарського суду м. Києва від 13.10.2021 р. (повне рішення складено 03.11.2021 р.)

у справі № 910/11358/21 (суддя - Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Віннер Будівництво»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пайлком»

про стягнення 1152062,59 грн

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Північного апеляційного господарського суду знаходиться справа № 910/11358/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пайлком» на рішення Господарського суду м. Києва від 13.10.2021 р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/11358/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/11358/21 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/11358/21 та призначено її до розгляду на 18.01.2022 р.

До суду 18.01.2022 р. представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Пайлком» подано заяву про відвід головуючому судді у справі Буравльову С.І.

Відвід мотивовано тим, що представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Пайлком» здійснюється адвокатом Горголь Іриною Василівною на підставі договору про надання правової допомоги від 18.12.2020 р. та ордеру. Проте, адвокат Горголь І.С. працювала в Київському апеляційному господарському суді (на теперішній час Північний апеляційний господарський суд) на посаді секретаря судового засідання, безпосередньо у судді Буравльова С.І., про що є наявні в Єдиному державному реєстрі постанови, де справи розглядались у складі суду: головуючого судді Буравльова С.І. за участю секретаря Горголь І.С. Тому з метою уникнення будь-яких сумнівів, які можуть викликати недовіру позивача у розгляді даної справи, а також з метою законного, об`єктивного та неупередженого розгляду справи, дана заява, на думку представника, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Таким чином, оскільки даний відвід заявлено пізніше ніж за три робочі дні до судового засідання, питання про відвід вирішується колегією суддів у складі: Буравльов С.І., Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Дослідивши наведені відповідачем аргументи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу з огляду на таке.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У рішенні у справі «Олександр Волков проти України» зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно зі ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Статтею 36 ГПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

У рішенні у справі «Білуха проти України» зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Як уже було зазначено, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, доцільно зробити висновок, що суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які чітко визначені ст. 35 ГПК України, до яких не відносяться обставини, на які послався представник відповідача. Факт перебування у минулому у трудових відносинах судді та секретаря судового засідання не є підставою для задоволення зазначеної заяви.

Отже, з урахуванням викладеного, розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Пайлком» про відвід головуючого судді Буравльова С.І у справі № 910/11358/21, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи у розумінні ст. ст. 35, 36 ГПК України не можуть бути підставою для відводу судді.

Згідно з ч. ч. 7, 11 ст. 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 35, 38, 40, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованим заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Пайлком» відвід головуючого судді Буравльова С.І. у справі № 910/11358/21.

2. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Пайлком» про відвід головуючого судді Буравльова С.І. у справі № 910/11358/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В.Андрієнко