ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4183/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякова І.О.

за участю секретаря судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО" (61001, м. Харків, вул. Молочна, буд.11, корпус 8, кв.69, ідентифікаційний код 20177445)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ" (61166, м. Харків, вул. Серпова, буд.4-В, ідентифікаційний код 33477397)
про визнання права власності
за участю представників учасників справи:

позивача - адвоката Мамай А.С., Ордер серія ВМ №1022150 від 30.11.2021;

відповідача - адвоката Захарова П.В., Ордер серія ВІ №1067153 від 25.11.2021

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ", в якій просить суд визнати за позивачем право власності на майнові права Об`єкту нерухомості - другий під`їзд блоку громадського призначення у складі комплексу житлових будинків та об`єктів торгово-адміністративного та соціально-культурного призначення з підземною парковкою (II, III черги будівництва) по вулиці Серповій в місті Харкові (II черга) на земельних ділянках за кадастровим номером: :07:006:0050 та за кадастровим номером: :07:006:0051 (складові елементи Об`єкту нерухомості: усі нежитлові приміщення підвалу, загальною проектною площею 694,05 кв.м.; усі нежитлові приміщення першого поверху, загальною проектною площею 540,30 кв. м.), загальна вартість яких становить 14 233 822,60 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 29 грудня 2022 року позов задоволено повністю, визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО" право власності на майнові права Об`єкту нерухомості - другий під`їзд блоку громадського призначення у складі комплексу житлових будинків та об`єктів торгово-адміністративного та соціально-культурного призначення з підземною парковкою (II, III черги будівництва) по вулиці Серповій в місті Харкові (II черга) на земельних ділянках за кадастровим номером: :07:006:0050 та за кадастровим номером: :07:006:0051 (складові елементи Об`єкту нерухомості: усі нежитлові приміщення підвалу, загальною проектною площею 694,05 кв.м.; усі нежитлові приміщення першого поверху, загальною проектною площею 540,30 кв. м.), загальна вартість яких становить 14 233 822,60 грн, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО" судовий збір у розмірі 213 507,34 грн та призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати сторони на професійну правничу допомогу на 11 січня 2022 р. об 11:30 год.

31.12.2021 до господарського суду Харківської області від позивача у справі надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх. №30879), в якій він просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 197 138,22 грн, з яких 54800 грн - це вартість фактично наданих та отриманих позивачем юридичних послуг, а 142338,22 грн - це додаткова винагорода ("гонорар успіху").

Враховуючи те, що рішення господарського суду Харківської області у справі №922/4183/21 ухвалено 29.12.2021, останнім днем на подання доказів щодо розміру понесених ним витрат є 04.01.2022, тому позивач надав докази щодо розміру, понесених ним судових витрат у строк вказаний в рішенні суду та встановлений в ч.8 ст. 129 ГПК України.

11.01.2022 до суду від представника відповідача надійшов відзив на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення (вх. №118).

У відзиві на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення відповідач не визнає вимоги позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу та їх розміру, зокрема посилаючись на те, що жодних підтверджень того, що послуги, надані позивачу, були ним оплачені до суду не надано, а тому стверджувати про те, що позивач поніс витрати на правничу допомогу не можна. У відповідача виникає сумнів, що вартість адвокатських послуг в розмірі 54 800 грн була необхідна і обов`язкова в даній справі. Представник позивача не довів, що саме такий розмір адвокатських послуг співрозмірний з наданими позивачу юридичними послугами. В Завданнях (Калькуляціях-Рахунках) та в Актах не конкретизовано в достатній мірі послуги, які надавалися представником Позивача. В даних документах лише загальними фразами зазначено роботу, яка виконана представником Позивача. Тому у відповідача немає можливості об`єктивно оцінити час, потрачений на виконання роботи вказаної в Завданнях (Калькуляціях-Рахунках) та в Актах наданих послуг. Також такий розмір витрат на правничу допомогу як 54 800,00 грн не відповідає середньому розміру плати за послуги адвокатів при представництві інтересів клієнтів в судах в рамках подібних судових справ в регіоні, а також не відповідає Рекомендаціям щодо застосування рекомендованих ставок адвокатського гонорару, затвердженого Рішенням Ради адвокатів Харківської області від 21.03.2018 року. Також, відповідач зазначає, що, заявлена позивачем до стягнення з відповідача на підставі договору про надання правової допомоги сума "гонорару успіху" не є безумовною підставою для відшкодування її в зазначеному розмірі з позивача, адже цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану заяву та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу, з підстав викладених у відзиві на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення.

Суд, розглянувши питання про судові витрати позивача, дослідивши докази надані представником позивача на підтвердження понесення ним судових витрат, вважає зазначити про наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з статтею 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 129 ГПК України визначений порядок розподілу судових витрат, частиною 1 вказаної статті визначений порядок розподілу судового збору, частиною 4 - інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, за змістом ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримано вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у ч.5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями ч.ч.6, 7, 9 ст.129 цього Кодексу.

Представником позивача до матеріалів справи надані документи, які підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу наданих адвокатом у розмірі 197 138,22 грн.

Так, з наданих позивачем доказів вбачається, що 04.02.2021 між адвокатським об`єднанням "Мамай, Самілик та партнери" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО" укладений договір про надання професійної правової (правничої) допомоги №14/04/04-02/2021/МСП, за умовами якого одна сторона (адвокатське об`єднання) зобов`язується виключно за Завданням другої сторони (клієнта) надати правову допомогу щодо представництва та захисту інтересів клієнта, іншої правової допомоги та послуг в рамках розгляду та вирішення виниклого у клієнта із його контрагентом ТОВ "ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ" господарського спору щодо виконання та/або розірвання (припинення) укладеного між ними договору купівлі - продажу майнових прав №52/3 від 07 вересня 2019 року, які визначаються у завданні, а клієнт зобов`язується оплатити адвокатському об`єднанню зазначену послугу, в порядку та на умовах, визначених цим договором та/або завданням (п.1.1. договору).

Відповідно до п.6.1. договору (з урахуванням додаткової угоди від 08 лютого 2021 року) за надання правової допомоги клієнт (замовник) здійснює оплату послуг адвокатського об`єднання, зокрема по господарським справам від 1500 грн за одну годину фактично наданих послуг.

За загальним правилом, якщо інше не передбачено сторонами в узгодженому завданні, у разі досягнення адвокатським об`єднанням позитивного або частково позитивного результату на користь клієнта, клієнт зобов`язаний в порядку та строки, визначені в п.п. 6.3.-6.5. цього договору, сплатити на користь адвокатського об`єднання додатковий гонорар успіху в розмірі 10% від суми (розміру) майнової вигоди, яку отримав клієнт в результаті надання йому адвокатським об`єднанням правових послуг.

Сторонами в укладеному та погодженому між ними завданні та/або в звіті (акті) приймання - передачі наданих правових послуг гонорар успіху може бути визначено у твердій грошовій сумі (у фіксованому розмірі).

Оплата послуг, гонорару успіху, фактичних витрат здійснюється згідно із узгодженим сторонами завданням, яке є додатком до цього договору, в безготівковій формі, згідно з договором, у триденний строк після підписання завдання та/або виставлення відповідного рахунку, якщо інший строк не передбачений завданням та/або звітом (актом) про надання професійної правничої (правової) допомоги.

У п.6.3. договору сторони домовились, що за загальним правилом, якщо інше не передбачено сторонами в узгодженому завданні, оплата гонорару успіху здійснюється у наступному порядку:

- протягом 15 днів від дня досягнення адвокатським об`єднанням позитивного або частково позитивного результату, незалежно від факту набрання відповідним судовим рішенням законної сили чи виникнення правової визначеності в узгодженій сторонами іншій події, клієнт зобов`язаний сплатити адвокатському об`єднанню 25% від узгодженої суми гонорару успіху, визначеної договором та/або завданням;

- після набрання судовим рішенням законної сили або виникнення правової визначеності в узгодженій сторонами іншої події протягом 5 днів сплачує адвокатському об`єднанню 75% від суми гонорару успіху, визначеної договором та/або завданням.

Завданням (калькуляція - рахунок) №4 до Договору №14/04/04-02/2021/МСП від 04.02.2021 про надання професійної правничої (правової) допомоги сторони дійшли згоди зменшити розмір гонорару успіху за загальним правилом, який визначено відповідно до абз. 2 п. 6.1 Договору і вирішили, що при ухваленні судового рішення на користь Клієнта, Клієнт зобов`язаний сплатити на користь АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ гонорар успіху у розмірі 1% від суми майнової вигоди (позитивного результату), яку отримає Клієнт в результаті повного або часткового задоволення позовної заяви (у разі подання і задоволення судом позовної заяви або у разі добровільного задоволення контрагентом Клієнта вимог останнього - залежно від того, яка із вказаних подій настане раніше).

У випадку, якщо суд частково задовольнить позовні вимоги Клієнта, розмір гонорару успіху має бути зменшений пропорційно до тієї частини позовних вимог, в задоволенні яких судом відмовлено.

Додатково клієнт зобов`язується компенсувати адвокату фактичні витрати, понесені ним за відправку судової (поштової) кореспонденції, витрати на пальне, придбання квитків тощо, понесені під час здійснення явки до приміщення суду, що розглядає справу, та інші фактичні фінансові витрати на виконання визначених Договором обов`язків.

Розподіл обов`язків та повноважень адвокатів, що сумісно виконуватимуть доручення, а також їх відповідальності перед Клієнтом, сторони домовились, що визначаються Головою Адвокатського об`єднання.

Клієнт інформує про відсутність у нього договору з іншим адвокатом за узгодженим цим Завданням.

Після виконання завдання надання правової допомоги може бути продовжено шляхом узгодження додаткового завдання.

Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатським об`єднанням "Мамай, Самілик та партнери" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО" були складені звіти (акти) наданих правничих (правових) послуг по договору №14/04/04-02/2021 МСП від 04.02.2021 про надання професійної правничої (правової) допомоги, а саме №4 від 18.10.2021 на суму 20000,00 грн, №5 від 06.12.2021 на суму 24000,00 грн та №6 від 29.12.2021 на суму 10800,00 грн.

Згідно вказаних актів позивачу були надані наступні послуги:

- інтерв`ювання Клієнта (його керівника), збір та правовий аналіз інформації, що стосується суті виниклого у Клієнта із його контрагентом господарського спору;

- первинне вивчення та детальний правовий аналіз первинної та іншої правової документації Клієнта, первинний збір додаткової необхідної для надання належної правової допомоги інформації та документації;

- збір, вивчення та фактичне застосування до спірних правовідносин сторін нормативно-матеріальної та процесуальної правової бази, відповідної судової практики судів касаційної інстанцій та міжнародних судових установ;

- підготовка і складення від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО" досудової вимоги (господарської претензії), що стосується суті виниклого у Клієнта із його контрагентом господарського спору та організація його направлення контрагенту;

- підготовка і складення від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО" позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ" про визнання права власності на майнові права;

- підготовка та оформлення письмових матеріалів, що додаються до позовної заяви;

- ознайомлення з матеріалами справи № 922/4138/21;

- додаткове інтерв`ювання з питань, пов`язаних і розглядом справи та подання відзиву на позов, додатковий збір та правовий аналіз інформації, додаткове надання роз`яснень і консультацій щодо подальшого процесуального руху справи (без вивчення документації);

- вивчення та правовий аналіз відзиву відповідача на позов, уточненням підсумкової правової позиції у справі;

- збір, вивчення та фактичне застосування до спірних правовідносин сторін нормативно-матеріальної та процесуальної правової бази, відповідної судової практики судів касаційної інстанцій та міжнародних судових установ, на якій мають ґрунтуватися заперечення позивача проти відливу відповідача на позов;

- підготовка і складення від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО" відповідь па відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ";

- підготовка і направлення сторонам відповіді позивача на відзив відповідача, подання цієї заяви по суті спору до суду (з доказами направлення сторонам);

- підготовка, складення і подання до суду заяви про визначення строку па подання доказів щодо судових витрат;

- представлення інтересів позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО" його адвокатом (представником) безпосередньо у судових засіданнях.

Згідно вказаних актів позивачу були надані послуги на загальну суму 54800,00 грн.

Отже, остаточний розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката (Адвокатського об`єднання) складає 197 138,22 грн, з яких 54 800,00 грн - цє вартість фактично наданих Адвокатським об`єднанням та отриманих позивачем юридичних послуг, а 142 338,22 грн - це додаткова винагорода Адвокатського об`єднання ("гонорар успіху"), яку вій отримає у разі досягнення позитивного результату у справі - у разі набрання чинності рішенням суду про задоволення позовної заяви ТОВ "ІНБІКО" про визнання права власності на майнові права.

При цьому, суд наголошує, що заявлена позивачем остаточна сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката відповідає попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат, наведеному у позовній заяві.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, що викладена у додатковій постанові від 21.01.2020 по справі №904/1038/19 за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже Фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Верховний Суд у постанові від 28.12.2020 по справі №640/18402/19 наголосив, що гонорар адвоката встановлений сторонами договору у Фіксованому розмірі не потребує надання детального опису робіт.

Щодо доводів відповідача викладених у відзиві на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

У п. 6.5 постанови від 03.03.2019 у справі № 922/445/19 об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді на суму 197138,22 грн позивач надав договір про надання професійної правової (правничої) допомоги №14/04/04-02/2021/МСП від 04.02.2021; договір про надання професійної правової (правничої) допомоги (приєднання до договору про надання професійної правничої допомоги) від 04.02.2021; додаткову угоду від 08.11.2021 до договору про надання професійної правової (правничої) допомоги №14/04/04-02/2021/МСП від 04.02.2021; завдання (калькуляція - рахунок) №4 від 11.10.2021 до договору про надання професійної правової (правничої) допомоги №14/04/04-02/2021/МСП від 04.02.2021; звіт (акт) №4 від 18.10.2021 наданих правничих (правових) послуг до договору про надання професійної правової (правничої) допомоги №14/04/04-02/2021/МСП від 04.02.2021; рахунок на оплату №72 від 18.10.2021 на суму 20000,00 грн; платіжне доручення №125 від 04.11.2021 на суму 20000,00 грн; завдання (калькуляція - рахунок) №5 від 30.11.2021 до договору про надання професійної правової (правничої) допомоги №14/04/04-02/2021/МСП від 04.02.2021; звіт (акт) №5 від 06.12.2021 наданих правничих (правових) послуг до договору про надання професійної правової (правничої) допомоги №14/04/04-02/2021/МСП від 04.02.2021; рахунок на оплату №89 від 06.12.2021 на суму 24000,00 грн; звіт (акт) №6 від 29.12.2021 наданих правничих (правових) послуг до договору про надання професійної правової (правничої) допомоги №14/04/04-02/2021/МСП від 04.02.2021 та рахунок на оплату №96 від 29.12.2021.

Таким чином, враховуючи те, що рішенням від 29.12.2021 у справі №922/4183/21 було позов задоволено повністю, згідно з положеннями пункту 1 частини 4 статті 129 ГПК України судові витрати позивача, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, в сумі 197138,22 грн слід покласти на відповідача.

Судом також враховано, що так званий "гонорар успіху" обумовлений сторонами договору є складовою частиною гонорару адвоката та належить до судових витрат, на думку суду, він є співмірним з ціною позову (1% від суми позитивного результату), складністю справи та її значенням для позивача.

Натомість відповідачем не доведено неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката, як то передбачено ч. 6 ст. 126 ГПК України.

Керуючись статтями 126, 129, 221, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Судові витрати на професійну правничу допомогу понесені позивачем у справі у розмірі 197138,22 грн покласти на відповідача.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ" (61166, м. Харків, вул. Серпова, буд.4-В, ідентифікаційний код 33477397) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО" (61001, м. Харків, вул. Молочна, буд.11, корпус 8, кв.69, ідентифікаційний код 20177445) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 197 138,22 грн.

Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п.17.5 п.17 розділу XІ "Перехідних положень" Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "21" січня 2022 року.

Суддя І.О. Чистякова