ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"17" січня 2022 р. Справа№ 910/4216/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Куксова В.В.

Іоннікової І.А.

розглянувши матеріали заяви Державного підприємства "Енергоринок" про роз`яснення постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 у справі № 910/4216/20 (суддя - Мудрий С.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

до Державного підприємства "Енергоринок"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1. Кабінету Міністрів України

2. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення заборгованості у розмірі 229 408 518,60 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.09.2020 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "Енергоринок" на користь Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" заборгованість у розмірі 222 296 241,98 грн., інфляційні втрати у розмірі 2 835 713,25 та 3% річних в сумі 4 276 563,37 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 735 700,00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2021 апеляційну скаргу Державного підприємства "Енергоринок" задоволено.

Рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2020 р. у справі №910/4216/20 скасовано повністю та прийняте нове рішення.

Відмовлено повністю у задоволенні позову Акціонерного товариства "Полтаваобленерго".

Стягнуто з Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь Державного підприємства "Енергоринок" 1 103 550,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Верховного Суду від 06.07.2021 р. у справі № 910/4216/20 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" задоволено частково.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2021 у справі № 910/4216/20 скасовано.

Справу передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 року апеляційну скаргу Державного підприємства "Енергоринок" - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду м. Києва від 28.09.2020 у справі № 910/4216/20 - залишено без змін. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покладено на апелянта.

23.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду від Державного підприємства "Енергоринок" надійшла заява про роз`яснення постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 у даній справі та згідно протоколу передачі судової справи (заяви) раніше визначеному складу суду передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала є.Ю.; судді - Куксов В.В., Іоннікова І.А.

Головуючий суддя Шаптала Є.Ю. перебував у щорічний відпустці з 28.12.2021 по 14.01.2022.

Розглянувши матеріали заяви та додані до неї документи, проаналізувавши норми чинного господарського процесуального законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір", встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду заяви про роз`яснення судового рішення сплачується судовий збір у сумі 0.5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" визначено, що у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2 270,00 грн.

Тобто, при зверненні до суду апеляційної інстанції заявником мав бути сплачений судовий збір в сумі 1135 грн.

В свою чергу, заявником доказів сплати судового збору до суду не надано.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена.

Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір.

Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Господарський процесуальний кодекс України не визначив перелік підстав залишення без руху заяви про роз`яснення судового рішення, тому при вирішенні спірного питання за аналогією закону необхідно керуватися положеннями статей 174, 260 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 01.03.2019 у справі № 908/2552/17, від 15.04.2019 у справі №903/922/17.

Відповідно до приписів частини 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення заяви, Державному підприємству "Енергоринок" необхідно у строк, визначений цією ухвалою подати до апеляційного суду докази сплати судового збору в сумі 1135 грн.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

Отже, заява Державного підприємства "Енергоринок" про роз`яснення постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 у справі №910/4216/20 підлягає залишенню без руху на підставі ст. ст. 174, 260 ГПК України з метою надання заявнику можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, доказів сплати судового збору у розмірі 1135 грн.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державного підприємства "Енергоринок" про роз`яснення постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 залишити без руху.

2. Надати Державного підприємства "Енергоринок" строк тривалістю десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліку заяви, а саме, надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку.

3. Роз`яснити заявнику, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений вище строк, заява вважається неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від судового рішення.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді В.В. Куксов

І.А. Іоннікова