ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"21" січня 2022 р. Справа№ 910/17630/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Реватіс"

про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді - Гаврилюка О.М., суддів-учасників: Майданевича А.Г., Суліма В.В. від розгляду справи № 910/17630/19

при розгляді апеляційних скарг Міністерства фінансів України, Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", Національного банку України, Кабінету Міністрів України

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 (повне рішення складене 12.11.2021)

у справі № 910/17630/21 (суддя Джарти В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Реватіс"

до 1 Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

2 Міністерства фінансів України

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів

1. Національного банку України,

2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

3. Кабінету Міністрів України

про визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Реватіс" (далі - позивач, Товариство) з вимогами до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (далі - відповідач-1, Банк) та Міністерства фінансів України (далі - відповідач-2, Мінфін) про визнання недійсними договорів, відповідно до якої позивач просить суд:

- визнати недійсним договір про придбання акцій № 7/2016 від 20.12.2016 та акт приймання-передавання за договором про придбання акцій № 3/2016 від 20.12.2016, укладений між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" від імені якого діяв Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" Славкіної М.А. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Реватіс", від імені якого діяв Шевченко А.М., Уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію у Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк";

- визнати недійсним договір купівлі-продажу акцій банку № БВ-744/16/13010-05/131 від 21.12.2016 та акт виконання зобов`язань по договору купівлі-продажу акцій банку № БВ-744/16/13010-05/131 від 21.12.2016, що укладені між Державою в особі Міністерства фінансів України та усіма особами, які станом на 21.12.2016 були власниками простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", від імені яких діяла Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" Шевченко А.М. в інтересах та за рахунок якої діяло Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" в частині, що стосується прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Реватіс".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що договір про придбання акцій № 7/2016 від 20.12.2016 та договір купівлі-продажу акцій банку № БВ-744/16/13010-05/131 від 21.12.2016 порушують право власності позивача, оскільки направлені на незаконне заволодіння його майна, відтак, мають бути визнанні недійсними.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Реватіс" до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" та Міністерства фінансів України, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Кабінет Міністрів України про визнання недійсними договорів задоволено. Визнано недійсним з моменту укладення Договір про придбання акцій №7/2016 від 20.12.2016 та Акт приймання-передавання за Договором про придбання акцій від 20.12.2016, що укладені між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", від імені якого діяв Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у ПАТ КБ "Приватбанк" Славкіної Марини Анатоліївни та Товариством з обмеженою відповідальністю "Реватіс", від імені якого діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Приватбанк" Шевченко Андрій Миколайович. Визнано недійсним з моменту укладення Договір купівлі-продажу акцій банку №БВ-744/16/13010-05/131 від 21.12.2016 та Акт виконання зобов`язань до Договору купівлі-продажу акцій банку №БВ-744/16/13010-05/131 від 21.12.2016, що укладені між Державою в особі Міністерства фінансів України та усіма особами, які станом на 21.12.2016, були власниками простих іменних акцій ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", від імені яких діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Приватбанк" Шевченко Андрій Миколайович в інтересах та за рахунок якої діяло ПАТ АБ "Укргазбанк" в частині, що стосується прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Реватіс". Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Реватіс" 1 921,00 грн судового збору. Стягнуто з Міністерства фінансів України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Реватіс" 1 921,00 грн судового збору.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Міністерство фінансів України звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить прийняти до розгляду та задовольнити апеляційну скаргу Міністерства фінансів України, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 у справі № 910/17630/19, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "Реватіс" відмовити, справу розглядати за участі представника Міністерства фінансів України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/17630/19 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М, судді - Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства фінансів України на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 у справі № 910/17630/19. Призначено справу № 910/17630/19 до розгляду у судовому засіданні 27.01.2022.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 у справі № 910/17630/19, закрити провадження у справі № 910/17630/19 на підставі пункту 7 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності" від 13.05.2020 № 590-ІХ, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Реватіс" на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" суму понесених судових витрат.

Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) справу № 910/17630/19 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М, судді - Майданевич А.Г., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 у справі № 910/17630/19. Об`єднано апеляційні скарги Міністерства фінансів України та Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 у справі № 910/17630/19 в одне провадження для спільного розгляду у справі № 910/17630/19. Призначено справу № 910/17630/19 до розгляду у судовому засіданні 27.01.2022.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Кабінет Міністрів України звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження; задовольнити апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України та скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 у справі № 910/17630/19 про задоволення позову; ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ТОВ "Реватіс" до АТ "КБ "Приватбанк", Міністерства фінансів України, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, Кабінет Міністрів України про визнання недійсними з моменту укладення договорів; справу слухати за участю уповноваженої особи, яка забезпечує самопредставництво інтересів Кабінету Міністрів України у судах.

Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) справу № 910/17630/19 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М, судді - Майданевич А.Г., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2021 поновлено Кабінету Міністрів України пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 у справі № 910/17630/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 у справі № 910/17630/19. Об`єднано апеляційні скарги Міністерства фінансів України, Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" та Кабінету Міністрів України на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 у справі № 910/17630/19 в одне провадження для спільного розгляду у справі № 910/17630/19. Призначено справу № 910/17630/19 до розгляду у судовому засіданні 27.01.2022. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 у справі № 910/17630/19 на час апеляційного провадження.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Національний банк України звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 у справі № 910/17630/19; постановити ухвалу про відкриття апеляційного провадження у справі; скасувати повністю рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 у справі № 910/17630/19 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ "Реватіс" відмовити у повному обсязі; судові витрати за сплату судового збору за подання Національним банком України даної апеляційної скарги в сумі 5 763,00 грн стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Реватіс".

Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) справу № 910/17630/19 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М, судді - Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2021 поновлено Національному банку України пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 у справі № 910/17630/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного банку України на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 у справі № 910/17630/19. Об`єднано апеляційні скарги Міністерства фінансів України, Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", Кабінету Міністрів України та Національного банку України на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 у справі № 910/17630/19 в одне провадження для спільного розгляду у справі № 910/17630/19. Призначено справу № 910/17630/19 до розгляду у судовому засіданні 27.01.2022. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 у справі № 910/17630/19 на час апеляційного провадження.

20.01.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Реватіс" через відділ документального забезпечення суду надійшла заява про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді - Гаврилюка О.М., суддів-учасників: Майданевича А.Г., Суліма В.В., в якій просить прийняти до розгляду та задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Реватіс" про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді - Гаврилюка О.М., суддів-учасників: Майданевича А.Г., Суліма В.В. Відвести колегію суддів у складі головуючого судді - Гаврилюка О.М., суддів-учасників: Майданевича А.Г., Суліма В.В. від розгляду справи № 910/17630/19. Питання про відвід вирішувати у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Реватіс" щодо обґрунтованих сумнівів в неупередженості та об`єктивності колегії суддів, яка полягає у наявності вже сформованої позиції суддів щодо учасників справи та заінтересованості колегії суддів у результаті розгляду справи, зазначає наступне.

Щодо заінтересованості колегії суддів у результаті розгляду справи, ТОВ "Реватіс" вказує на те, що під час моніторингу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стало відомо, що зазначена колегія суддів у повному складі, з великою долею вірогідності є зацікавленою у вирішенні справи № 910/17630/19 на користь, зокрема, АТ КБ "Приватбанк", оскільки судді Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г., Сулім В.В., члени їх родин є клієнтами АТ КБ "Приватбанк", що в свою чергу може зумовити пряму або ж побічну заінтересованість у розгляді апеляційних скарг Міністерства фінансів України, Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", Кабінету Міністрів України та Національного банку України на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 у справі № 910/17630/19 на користь апелянтів. З роздруківок декларацій за 2020 рік з Єдиного державного реєстру декларацій вбачається, що:

- суддя Гаврилюк О.М. є клієнтом АТ КБ "Приватбанк", про що свідчить розділ 11 "Доходи, у тому числі подарунки" декларації, з якого вбачається, що суддя Гаврилюк О.М. отримує з АТ КБ "Приватбанк" відповідні доходи; розділ 12 "Грошові активи" декларації, з якого вбачається, що суддя Гаврилюк О.М. має грошові кошти (в гривні, а також в іноземній валюті), які розміщені на банківських рахунках, відкритих в АТ КБ "Приватбанк"; розділ 12.1 "Банківські та інші фінансові установи, у яких відкрито рахунки суб`єкта декларування або членів його сім`ї" декларації, з якого вбачається, що суддя Гаврилюк О.М. має чотири банківські рахунки відкриті в АТ КБ "Приватбанк"; член його родини також має чотири банківські рахунки, відкриті в АТ КБ "Приватбанк";

- суддя Сулім В.В. є клієнтом АТ КБ "Приватбанк" про що свідчить розділ 11 "Доходи, у тому числі подарунки" декларації, з якого вбачається, що суддя Сулім В.В., член його сім`ї, протягом 2020 року отримували з АТ КБ "Приватбанк" доходи у вигляді процентів; розділ 12 "Грошові активи" декларації, з якого вбачається, що суддя Сулім В.В., член його сім`ї мають грошові кошти (в гривні, євро, доларах США), які розміщені на банківських рахунках, відкритих в АТ КБ "Приватбанк"; розділ 12.1 "Банківські та інші фінансові установи, у яких відкрито рахунки суб`єкта декларування або членів його сім`ї" декларації, з якого вбачається, що суддя Сулім В.В. має вісім банківські рахунки відкриті в АТ КБ "Приватбанк", а член його родини має вісімнадцять банківські рахунки, відкриті в АТ КБ "Приватбанк";

- суддя Майданевич А.Г. є клієнтом АТ КБ "Приватбанк" про що свідчить розділ 11 "Доходи, у тому числі подарунки" декларації, з якого вбачається, що суддя Майданевич А.Г., член його сім`ї, мають грошові кошти, які розміщені на банківських рахунках, відкритих в АТ КБ "Приватбанк"; розділ 12.1 "Банківські та інші фінансові установи, у яких відкрито рахунки суб`єкта декларування або членів його сім`ї" декларації, з якого вбачається, що суддя Майданевич А.Г. має чотири банківські рахунки відкриті в АТ КБ "Приватбанк", а член його родини має три банківські рахунки, відкриті в АТ КБ "Приватбанк".

Щодо обґрунтованих сумнівів в неупередженості та об`єктивності суддів Гаврилюка О.М., Майданевича А.Г., Суліма В.В., яка полягає у наявності вже сформованої позиції суддів щодо учасників справи, позивач звертає увагу суду на той факт, що судді Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г., Сулім В.В. імовірно можуть бути упередженими під час розгляду справи за участю АТ КБ "Приватбанк", оскільки, на думку ТОВ "Реватіс", вже мають сформовану позицію під час розгляду цієї справи і під час розгляду справ за участю АТ КБ "Приватбанк" практично завжди займають позицію останнього.

Також позивачем наведено перелік постанов Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до частин 2, 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Розглянувши заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Реватіс" відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Гаврилюка О.М., Суліма В.В. та Ткаченка Б.О., суд зазначає таке.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме:

- суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

- суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу;

- до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя;

- незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного" (п. 50).

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду".

Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує.

Відтак, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Колегія суддів зазначає, що доводи заявника, про те, що у Гаврилюка О.М. , Майданевича А.Г. , Суліма В.В. та у членів їх родин, відкриті банківські рахунки у АТ КБ "Приватбанк", отримання доходів, отримання доходів у вигляді процентів та розміщення на рахунках АТ КБ "Приватбанк" грошових коштів, що свідчить про факт заінтересованості усієї колегії суддів - Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г., Сулім В.В. під час розгляду даної справи, оскільки наведені обставини дають підстави стверджувати, що зазначені судді є клієнтами відповідача-2, що в свою чергу може призвести до прямої чи побічної заінтересованості у результаті розгляду справи № 910/17630/19, є безпідставними, а наведені заявником доводи на обгрунтування заяви про відвід фактично зводяться до незгоди сторони з процесуальними рішеннями суддів, що не може бути підставою для відводу, в розумінні статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, заява про відвід не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.

Саме лише припущення не може бути покладено в основу будь-якого судового акта, в тому числі й прийнятого за результатами розгляду заяви про відвід судді, а відтак не є підставою для відводу суддів у розумінні ст. 35 ГПК України.

За вказаних обставин, Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Гаврилюка О.М., суддів: Суліма В.В. та Майданевича А.Г., дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу колегії суддів, оскільки наведені заявником доводи у його обґрунтування, в розумінні статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути підставою для відводу колегії суддів у складі: головуючого судді - Гаврилюка О.М., суддів-учасників: Майданевича А.Г., Суліма В.В. від розгляду справи № 910/17630/19.

Відповідно до ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, справа № 910/17630/19 підлягає передачі для визначення автоматизованою системою, відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, судді, який має вирішити питання про відвід, заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Реватіс".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 234, 235 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованим заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Реватіс" відвід колегії суддів у складі: головуючого судді - Гаврилюка О.М., суддів-учасників: Майданевича А.Г., Суліма В.В. від розгляду справи № 910/17630/19.

2. Матеріали справи № 910/17630/19 передати для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою для вирішення питання про відводи, відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич