ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" січня 2022 р., м. Київ Справа № 911/211/22

Суддя Черногуз А.Ф., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Постачальна Транспортна Компанія" (12504, Житомирська обл., Житомирський р-н, місто Коростишів, вул. Богуна Івана, будинок 68, ) про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Смарт" (07400, Київська обл., місто Бровари, вулиця Петлюри Симона, будинок 23-В, квартира 112, )

заборгованості за договором поставки № 12-08-2020/2 від 12.08.2020 та за договором № 12-08-2020/1 12.08.2020 про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Постачальна Транспортна Компанія" про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Смарт" заборгованості за договором поставки № 12-08-2020/2 від 12.08.2020 та за договором № 12-08-2020/1 12.08.2020 про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом.

За змістом ст.ст. 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Стягувач звертається до суду з вимогою про стягнення з боржника грошових коштів на загальну суму 15854,28 грн за договором поставки № 12-08-2020/2 від 12.08.2020 та за договором № 12-08-2020/1 12.08.2020 про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом.

Проаналізувавши процесуальні норми Господарського процесуального кодексу України стосовно наказного провадження в господарському процесі, суд приходить до висновку, що Кодексом передбачено видачу судового наказу стосовно окремого договору, у справах, що є безспірними, малозначними. Поєднання вимог стосовно різних договорів в одній заяві жодним чином не закріплено Господарським процесуальним кодексом України.

За кожну самостійну вимогу суд може видати окремий наказ, за подання заяви про видачу судового наказу передбачено одноразовий розмір судового збору відповідно до ставок Закону України «Про судовий збір».

Подібне об`єднання в одну заяву кількох самостійних вимог може бути розцінено іншою стороною, як зловживання учасниками справи своїми правами, з огляду на можливе безпідставне подання заяви про видачу судового наказу в однотипних відносинах без розмежування безспірних заборгованостей з тими, щодо яких у боржника є заперечення.

Відтак, суд позбавлений можливості задовольнити заяву стягувача, яка поєднує в прохальній частині вимоги щодо стягнення з боржника грошових коштів на підставі правовідносин сторін, що виникли з договору поставки та правовідносин що виникли з договору послуг по перевезенню.

Оскільки стягувачем у заяві про видачу судового наказу заявлено до стягнення заборгованість по двом різним договорам, суд визнає вказану заяву такою, що не відповідає вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Разом з тим, суд повідомляє заявника, що останній не позбавлений можливості звернення до суду з заявами про видачу судового наказу щодо кожного з наведених договорів окремо.

Керуючись ст.ст. 148, 152, 234 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Постачальна Транспортна Компанія" у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Смарт" заборгованості за договором поставки № 12-08-2020/2 від 12.08.2020 та за договором № 12-08-2020/1 12.08.2020 про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України.

Ухвала суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-256 ГПК України.

Ухвалу підписано 26.01.2022.

Суддя А.Ф. Черногуз