ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2022 Справа № 910/13693/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засідання Отюговій О.І., за участю представника відповідачів Кустової Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Авто-Рент", вул. Алма-Атинська, 99/2, оф. 423, м. Київ, 02092

до відповідачів: 1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053;

2. Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк", вул. Євгена Сверстюка, 15, м. Київ, 02660; адреса для листування: вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053

про: 1. Розірвання договору №75 купівлі - продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є від`ємними від права власності від 04.09.2019 року,

2. Повернення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та Публічним акціонерним товариством грошові кошти в сумі 259 000,00 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю "СК-Авто-Рент"

ВСТАНОВИВ:

20.08.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Авто-Рент" до відповідачів 1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; 2. Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" про зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Публічне акціонерного товариства "Український професійний банк" сприяти Товариству з обмеженою відповідальністю "СК-Авто-Рент" у реалізації ним прав, які входять до складу майнових прав за договором №75 купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності від 04.09.2019 року.

Ухвалою від 30.08.2021 Господарський суд міста Києва передав за підсудністю позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Авто-Рент" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" про зобов`язання вчинити дії та додані до неї матеріали до Господарського суду Полтавської області.

05.10.2021 матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Авто-Рент" до відповідачів 1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; 2. Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" про зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Публічне акціонерного товариства "Український професійний банк" сприяти Товариству з обмеженою відповідальністю "СК-Авто-Рент" у реалізації ним прав, які входять до складу майнових прав за договором №75 купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності від 04.09.2019 року надішли до Господарського суду Полтавської області.

Ухвалою від 07.10.2021 суд залишив позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Авто-Рент" без руху та надав позивачу строк 3 дні з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків позовної заяви.

21.10.2021 до суду від позивача надійшло клопотання на виконання ухвали суду від 07.10.2021 про усунення недоліків.

Ухвалою від 25.10.2021 року суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання у справі на 23.11.2021 року. Встановив відповідачам строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167, 184 ГПК України. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 5 днів з моменту отримання від відповідачів відзиву на позов.

18.11.2021 року від позивача до суду надійшло клопотання про зміну позовних вимог. В поданому клопотанні позивач змінив позовні та виклав їх наступним чином:

1. Розірвати договір №75 купівлі - продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є від`ємними від права власності від 04.09.2019 року.

2. Повернути Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та Публічним акціонерним товариством грошові кошти в сумі 259 000,00 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю "СК-Авто-Рент".

Представники учасників справи в судове засідання 23.11.2021 року не з`явились, належним чином повідомлені про дату і час проведення підготовчого засідання (поштові повідомлення про вручення ухвали суду від 25.10.2021 року в матеріалах справи).

Ухвалою від 23.11.2021 року суд прийняв до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову, відклав підготовче засідання на 20.12.2021 року на 09:00 год. та становив відповідачам строк для подачі відзиву на заяву про зміну предмету позову з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України 15 днів з дня отримання даної ухвали.

24.11.2021 року на електронну адресу суду від відповідача №1 (без ЕЦП) (арк. с. 104-106) та 29.11.2021 року по пошті надійшов відзив на позовну заяву (арк. с. 134-136). В прохальній частині відзиву на позовом відповідач №1 просить суд визнати причини пропуску строку подачі відзиву поважними та поновити строк на подачу відзиву.

24.11.2021 року на електронну адресу суду від відповідача №2 (без ЕЦП) (арк. с. 110-112) та 29.11.2021 року по пошті надійшов відзив на позовну заяву (арк. с. 121-123). В прохальній частині відзиву на позовом відповідач №2 просить суд визнати причини пропуску строку подачі відзиву поважними та поновити строк на подачу відзиву.

Клопотання відповідачів про поновлення строку на подачу відзиву судом не вирішуються, оскільки зазначені відзиви на позовну заяву з клопотаннями про поновлення троку для їх подання стосуються позовних вимог в первісний редакції, які позивачем більше не заявляються та не підтримуються.

02.12.2021 року від позивача до суду надійшло клопотання про долучення доказів до справи. До даного клопотання позивачем додано оригінал платіжного доручення №8 від 21.08.2019 року на суму 259 000,00 грн.

13.12.2021 року від відповідача №1 та №2 до суду надійшли заперечення на заяву про зміну позовних вимог та заявлених вимог (арк. с. 162-165, 172-175). В поданих запереченнях відповідачі вказують на те, що у пункті 1.3. Договору сторони погодили, що майнові права вважаються переданими з моменту підписання цього Договору. Отже, ПАТ "УПБ" 04.09.2019 року шляхом підписання договору засвідчило перехід майнових прав на не рехоме майно. Позивач на власний розсуд підписав Договір купівлі-продажу майнових прав, прийнявши та погодившись на усі його умови, в т.ч. засвідчивши, що розуміє характер переданих прав та погодившись із прийняттям усіх ризиків, які полягали у неможливості реалізації покупцем будь-якого із Майнових прав, набутих за цим Договором.

Також відповідачі вказують на те, що ПАТ «УПБ» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є окремими суб`єктами права, самостійно існуючими юридичними особами.

Фонд гарантування фізичних осіб не був стороною Договору № 75 купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності. Сторонами вказаного Договору є ТОВ «СК-АВТО-РЕНТ» та ПАТ «УПБ».

В судовому засіданні 20.01.2022 року за результатами розгляду справи по суті суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення, повідомив коли буде виготовлено повне рішення, роз`яснив порядок набрання рішенням законної сили та оскарження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

На підставі постанови Правління НБУ від 28.05.2015р. №348 «Про віднесення ПАТ «УПБ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28.05.2015р. № 107 "Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "УПБ", згідно з яким з 29.05.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 28 серпня 2015р. №562 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УПБ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів осіб прийнято рішення від 28 серпня 2015 р. № 158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УПБ» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 18 серпня 2016р. №1556 відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «УПБ» на один рік до 30 серпня 2017 року включно.

Відповідно до даного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «УПБ» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Пантіної Любові Олександрівни на один рік до 30 серпня 2017 року включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 07 серпня 2017р. №3406 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «УПБ» строком на один рік до 30серпня 2018 року включно. Відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «УПБ», Пантіній Любов Олексі строком на один рік по 30.08.2018 року включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №5462 від 21 грудня 2017р. про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «УПБ». Відповідно до зазначеного рішення повноваження ліквідатора ПАТ «УПБ» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур неплатоспроможних банків департаменту управління активами Грошовій Світлані Василівні з 26 грудня 2017р.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 серпня 2018 року №2306 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «УПБ» строком на один рік з 31 серпня 2018 року до 30 серпня 2019 року включно. Відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «УПБ», Грошової Світлани Василівни строком на один рік з 31 серпня 2018 року до 30 серпня 2019 року включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 01 липня 2019 року №1640 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «УПБ» строком на один рік з 31 серпня 2019 року до 30 серпня 2020 року включно. Відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «УПБ», Грошовій Світлані Василівні строком на один рік з 31 серпня 2019 року до 30 серпня 2020 року включно.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування від 27 серпня 2020 року №1593 «Про деякі питання ліквідації ПАТ «УПБ» відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «УПБ», делеговані Грошовій Світлані Василівні рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01 липня 2019 року №1640 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «УПБ» та делегування повноважень ліквідатора». Відповідно до вищенаведеного рішення, визначені Законом України «Про систему гарантування фізичних осіб» повноваження, під час здійснення ліквідації ПАТ «УПБ» здійснюватимуться безпосередньо Фондом до моменту внесення запису про державну реєстрацію припинення ПАТ «УПБ» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Зазначена інформація є загальнодоступною та міститься на офіційному веб-сайті Фонду гарантування за посиланням http://www.fg.gov.ua.

14.08.2019 року відбулися електронні торги з продажу лоту № GL48N09222 (найменування активів (майна) лоту (склад лоту): майнові права на нерухомість, нежитлові приміщення загальною площею 94,80 кв. м., що знаходяться за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вул. Рози Люксембург, 7. Відсутні записи реєстрації права власності за ПАТ "УПБ" в ДРРПННМ) які оформлені протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-07-24-000301-b, згідно якого переможцем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "СК-Авто-Рент". Ціна продажу лоту -259 000,00 грн. (арк. с. 6).

Оплату лоту № GL48N09222 оформленого протоколом № UA-EA-2019-07-24-000301-b, від 14.08.2019 року в сумі 2 59 000,00 грн. здійснено 21.08.2019 року, що підтверджується платіжним дорученням №8 (арк. с. 145).

04.09.2019 року між Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" (продавець, банк, відповідач2) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" Грошової Світлани Василівни, яка діє на підставі Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та рішень Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №158 від 28.08.2015 р. «Про початок процедури ліквідації ПАТ "Український професійний банк" та делегування повноважень ліквідатора банку», №1556 від 18.08.2016 р. «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «УПБ» та делегування повноважень ліквідатора», № 3406 від 07.08.2017 р. "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «УГІБ» та делегування повноважень ліквідатора», № 5462 від 21.12.2017 р. «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «УПБ» та ПАТ « Старокиївський Банк», № 2306 від 20.08.2018 р. «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «УПБ» та делегування повноважень ліквідатора», №1640 від 01.07.2019 р. «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «УПБ» та делегування повноважень ліквідатора» та Товариством з обмеженою відповідальністю "СК-Авто-Рент" (покупець, позивач) було укладено договір №75 купівлі-продажу майнових щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності (арк. с. 4-5).

Даним договором сторони узгодили наступне:

- за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові права, які є відмінними від права власності та які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому щодо нерухомого майна: нежитлові приміщення, ти розташовані в будинку за планом земельної ділянки «А-5» загальною площею 94.80 кв. м. та знаходяться за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Рози Люксембург, 7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, право власності яке було набуте продавцем на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого « 24» травня 2007 року Бойко Л.Л.. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 4600 та припинено на підставі нікчемного договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого « 28» травня 2015 року Смоляніновою О.Я., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 1615. Факт нікчемності правочину, згідно з яким банк втратив право власності на об`єкт нерухомості підтверджено постановою Полтавського апеляційного суду від « 21» січня 2019 року, ухваленою по справі №554/9710/17 (номер провадження 22-ц/814/136/19).

До майнових прав належить:

- визнання права власності на нерухоме майно;

- визнання правочину щодо припинення права власності продавця недійсним та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину;

- припинення дії третіх осіб, яка порушує право власності;

- відновлення становища, яке існувало до порушення прав продавця;

- відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

- визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб;

- та інші майнові права, які пов`язані із виникненням та припиненням права власності продавця на нерухоме майно, зокрема, але не виключно:

- витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину;

- оскарження у судовому порядку недійсності правочину за яким продавцем було набуто право власності на нерухоме майно;

- звернення до державних органів, установ та організацій всіх форм власності в межах права та повноважень, на підставі майнових прав, які передбачені законодавством та Укладеними договорами, включаючи, але не обмежуючись органів нотаріату, Міністерства юстиції та його територіальних органів, суб`єктів державної реєстрації прав, державних реєстраторів;

- набуття у власність нерухомого майна, а також інші права, то випливають з майнових прав щодо нерухомого майна, в тому числі ті, які виникнуть в майбутньому у зв`язку із встановленням обставин неправомірності припинення права власності продавця на нерухоме майно, або скасуванням рішень судів про недійсність правочинів на підставі яких продавець набув право власності;

- отримання грошових коштів/відшкодування вартості нерухомого майна за наслідками недійсності/нікчемності правочинів на підставі яких право власності на нерухоме майно було набуто продавцем;

- інші права, що пов`язані або випливають із правочинів, на підставі яких виникло/існувало право власності продавця на нерухоме майно;

- пред`явлення позову, у тому числі про визнання права власності покупця, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, з подальшою реєстрацією права власності за покупцем.

надалі за текстом - «Майнові права» (п. 1.1. Договору);

- покупець сплачує продавцю за майнові права грошові кошти (плату) у розмірі та у порядку визначених цим Договором (п. 1.2. Договору);

- майнові права вважаються переданими покупцю з моменту підписання цього договору (п. 1.3. Договору);

- покупець підписанням цього договору підтверджує, що він розуміє (усвідомлює) характер майнових прав, що переходять до покупця за цим договором, повідомлений про всі права третіх осіб, які виникають з майнових прав, усвідомлює, погоджується та приймає усі ризики, пов`язані із таким переходом, у тому числі ризики того, що покупець у майбутньому не зможе отримати жодних коштів або майна за майновими правами. Також підписанням цього договору покупець підтверджує обізнаність з усіма судовими спорами, що пов`язані або випливають з майнових прав, а також з необхідністю здійснення процесуальних дій, направлених на заміну сторони у судових справах (п. 2.2. Договору);

- сторони домовились, що за продаж майнових прав за цим договором покупець сплачує продавцю грошові кошти у розмірі 259 000,00 грн. «Ціна договору». Ціна договору сплачується покупцем продавцю у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став покупець (п. 3.1. Договору);

- покупець підписанням цього договору погоджується, що продавець не відповідає перед покупцем за неотримання покупцем майна або грошових коштів, які покупець очікував отримати від майнових прав, укладаючи цей договір та набуваючи у власність майнові права (4.2. Договору);

- покупець підписанням цього договору підтверджує, що до моменту укладення цього договору ознайомився із фактичним станом майнових прав, усвідомлює та погоджується із обсягом та специфікою майнових прав, які ним набуваються за цим договором, тим, що покупець може не отримати на підставі набутих за цим договором майнових прав майна, коштів, або інших благ, які покупець очікував потенційно отримати, укладаючи цей договір (п. 5.2. Договору);

- сторони погоджуються, що недійсність (нікчемність), припинення всіх або будь-якого із прав, що складають майнові права за цим договором або неможливість реалізації покупцем будь-якого із майнових прав, набутих ним за цим договором, не вплине на дійсність цього договору та покупець погоджується, що продавець не несе жодної відповідальності за такі наслідки (п. 5.4. Договору).

04.09.2019 року між сторонами підписано акт прийому-передачі №1 до договору №75 купівлі-продажу майнових щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності (арк. с. 5). Згідно даного акту відповідач 2 передав позивачу наступні документи:

- завірену судом копію рішення Отябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2018 року по справі №554/9710/17;

- завірену судом копію постанови Полтавського апеляційного суду від 21.01.2019 року по справі №554/9710/17;

- копію договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 28 травня 2015 року Смоляніновою О.Я. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 1615; копію акту приймання-передачі приміщення від 28.05.2015 року;

- копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №38274132 від 28.05.2015 року.

У порядку цивільного судочинства розглядалася справа №554/9710/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до відповідача ОСОБА_1 про визнання недійсним нікчемного правочину договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між банком та ОСОБА_2 28 травня 2015 року та застосування наслідків недійсності правочину шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на нерухоме майно, яким є нежитлові приміщення, площею 94, 80 кв. м, на АДРЕСА_1 та визнання за банком права власності на це майно.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 червня 2018 року по справі №554/9710/17 у задоволенні позовних вимог ПАТ «Український професійний банк» відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 21 січня 2019 року по справі №554/9710/17 рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 червня 2018 року - скасовано та ухвалено нове рішення. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" до ОСОБА_2 про визнання нікчемного правочину недійсним та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - задоволено частково. Визнано недійсним нікчемний правочин - договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між Публічним акціонерним товариством «Український Професійний банк» та ОСОБА_3 нотаріально посвідчений 28 травня 2015 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смоляніновою Оленою Ярославівною за реєстровим № 1615. У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та визнання права власності на нерухоме майно - відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2021 року по справі №554/9710/17 касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 червня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 січня 2019 року у частині вирішення позову про визнання недійсним договору скасовано, ухвалено у цій частині нове рішення. У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» про визнання недійсним нікчемного правочину - договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28 травня 2015 року - відмовлено. Застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину - договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» та ОСОБА_3 28 травня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смоляніновою О. Я., за реєстровим № 1615, повернуто у власність Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» нерухоме майно, яким є нежитлові приміщення, що розташовані у будинку за планом земельної ділянки «А-5», загальною площею 94, 80 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , скасовано рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на нерухоме майно, яким є нежитлові приміщення, що розташовані у будинку за планом земельної ділянки «А-5», загальною площею 94, 80 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 9846802, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28 травня 2015 року, індексний номер 21681012). Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що укладений договір №75 купівлі-продажу майнових щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності від 14.09.2019 року був спрямований на його виконання сторонами, а саме набуття у власність нерухомого майна покупцем (позивачем) після реєстрації права власності за власником яким є відповідач №2, щоб покупець міг реалізувати своє майнове право, яке придбав.

На думку позивача все, що потрібно було виконати ПАТ "Український професійний банк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - це зареєструвати за собою право власності на нерухоме майно, на підставі постанови Верховного Суду від 27.01.2021 року по справі №554/9710/17, майнові права на які продано позивачу на підставі договору. Далі позивач на підставі договору має право зареєструвати право власності на майно за собою.

У пункті 2.4. договору сторони погодили, що продавець зобов`язується сприяти покупцю у реалізації ним прав, які входять до майнових прав за цим договором.

Однак, за твердженням позивача, ПАТ "Український професійний банк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб жодним чином не сприяє виконанню даного договору, про що позивачу стало відомо з листів відповідей.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання договору №75 купівлі - продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є від`ємними від права власності від 04.09.2019 року та повернення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та Публічним акціонерним товариством грошових коштів в сумі 259 000,00 грн.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: копію договору №75 купівлі - продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є від`ємними від права власності від 04.09.2019 року; копію акту прийому-передачі №1 від 04.09.2019 року до договору №75 купівлі - продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є від`ємними від права власності; копію протоколу електронного аукціону №UA-EA-2019-07-24-000301-b; копію Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна; копію листа Фондом гарантування вкладів фізичних осіб про результат розгляду листів; копію листа Фондом гарантування вкладів фізичних осіб від 29.06.2021 року №29/6; копію виски з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань по ТОВ "СК-Авто-Рент"; копію виски з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань по Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; копію виски з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань по Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк"; копію постанови Верховного Суду від 27.01.2021 року по справі №554/9710/17; оригінал платіжного доручення №8 від 21.09.2019 року.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» установлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до п.п. 2,4,9 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб, оновлює інформацію, що міститься у Кредитному реєстрі Національного банку України; здійснює відчуження активів та/або зобов`язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом.

Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування № 2 від 05.07.2012 року визначено, що порядок організації передпродажної підготовки, реалізації майна банку, у тому числі консолідованого продажу майна банку кількох банків), затверджується виконавчою дирекцією Фонду гарантування (пункт 5.1. розділу V).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна (активів) банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

Кошти одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у черговості визначеній статтею 52 Закону.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 388 від 24.03.2016 «Про затвердження Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 квітня 2016 за №

606/28736 (надалі - Положення щодо організації продажу) метою цього Положення є визначення порядку організації продажу активів (майна), що включені до ліквідаційної маси банку, що ліквідується, крім майна, визначеного у частині тринадцятій статті 51 Закону, у тому числі визначення принципів та критеріїв черговості продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, які застосовуються при формуванні як планів продажу активів (майна) на рівні банків, що ліквідуються так і пропозицій з продажу окремих активів/пулів активів (майна).

Пунктом 1 Розділу III Положення щодо організації продажу визначено що, порядок підготовки до продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, включає проведення інвентаризації активів (майна), здійснення оцінки активів (майна), формування ліквідаційної маси, розробку плану продажу активів (майна).

Згідно з пунктом 2 Розділу III. Положення щодо організації продажу, інвентаризації, формування ліквідаційної маси та плану продажу активів (майна) затверджуються Фондом.

Відповідно до п. 6. ст. 51 Закону, майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб:

1) на відкритих торгах (аукціоні);

2) шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках).

Пунктом 1 Розділу VI. Положення щодо організації продажу визначено, що на відкритих торгах (аукціоні) можуть продаватися такі види активів (майна) банку, що ліквідується:

- основні засоби;

- майно банку у вигляді цілісного майнового комплексу;

- майно банку, щодо обороту якого встановлене обмеження;

- дебіторська заборгованість;

- права вимоги.

Пункт 5.11. Положення про виведення неплатоспроможного банку встановлює, що реалізація майна банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання здійснюється шляхом проведення відкритого конкурсу.

Пунктом 2 Розділу VI. Положення щодо організації продажу визначено, що продаж активів (майна) банку, що ліквідується, на відкритих торгах (аукціоні) може проводитися в електронній формі, у тому числі через ЕТС.

Крім того, в рішенні виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.01.2018 року № 276 (у редакції рішення виконавчої дирекції ФГВФО від 20.08.2018 №2321), в додатку№3 закріплено Правила відображення інформації про майно (активи) банку, що ліквідується, при формуванні пропозицій МКУА щодо продажу прав за кредитами або нерухомого майна ( далі - Додаток № 3).

Згідно пункту 2 Додатку № 3 у разі, якщо щодо нерухомого майна існують рішення судів, які набрали законної сили та виконання яких не зупинено: про скасування/припинення або визнання недійсними/нікчемними підстав, за якими банк набув право власності на нерухоме майно та/або про припинення права власності банку на нерухоме майно або скасування державної реєстрації права власності банку, а також у разі відсутності відповідного запису щодо реєстрації права власності за банком у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, таке майно виставляється на продаж як «майнові права».

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами у справі договір №75 купівлі - продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є від`ємними від права власності від 04.09.2019 року за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, який є підставою для виникнення у його сторін прав та обов`язків, визначених цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2,4 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

До договору купівлі-продажу, що укладається на організованих ринках капіталу та організованих товарних ринках, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і договорів купівлі-продажу фінансових інструментів, укладених поза організованим ринком, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.252 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 202 ГК України визначено, що господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Під припиненням договірного зобов`язання розуміється абсолютне зникнення правового зв`язку між сторонами договірного зобов`язання на підставах, встановлених у законі або в договорі, та припинення їхніх прав та обов`язків.

Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч.ч. 1 і 4 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Позивачем не надано суду жодних доказів у підтвердження того, що відповідачем №2 було порушено умови договору. Натомість матеріалами справи підтверджується повне виконання сторонами своїх зобов`язань за спірним договором.

Так, відповідно до п. 1.3. договору сторони погодили, що майнові права вважаються переданими покупцю з моменту підписання цього договору.

04.09.2019 року між сторонамипідписано акт прийому-передачі №1 до договору (арк. с. 5), згідно якого відповідач №2 (продавець) передав позивачу наступні документи:

- завірену судом копію рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2018 року по справі №554/9710/17;

- завірену судом копію постанови Полтавського апеляційного суду від 21.01.2019 року по справі №554/9710/17;

- копію договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 28 травня 2015 року Смоляніновою О.Я. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 1615; копію акту приймання-передачі приміщення від 28.05.2015 року;

- копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №38274132 від 28.05.2015 року.

Вищевикладене свідчить, що станом на день звернення до суду з позовом сторони у повному обсязі виконали свої зобов`язання за спірним договором, а саме: продавець передав у власність покупцеві, а покупець прийняв у власність майнові права, щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності.

Отже, укладений між сторонами договір №75 купівлі - продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є від`ємними від права власності від 04.09.2019 року повністю виконаний сторонами - 04.09.2019 року.

Крім того, підписанням цього договору покупець підтвердив, що він розуміє (усвідомлює) характер майнових прав, що переходять до покупця за цим договором, повідомлений про всі права третіх осіб, які виникають з майнових прав, усвідомлює, погоджується та приймає усі ризики, пов`язані із таким переходом, у тому числі ризики того, що покупець у майбутньому не зможе отримати жодних коштів або майна за майновими правами. Також підписанням цього договору покупець підтвердив обізнаність з усіма судовими спорами, що пов`язані або випливають з майнових прав, а також з необхідністю здійснення процесуальних дій, направлених на заміну сторони у судових справах (п. 2.2. Договору).

Також умовами викладеними у пунктах 4.2., 5.4. договору, визначено, що:

- покупець підписанням цього договору погоджується, що продавець не відповідає перед покупцем за неотримання покупцем майна або грошових коштів, які покупець очікував отримати від майнових прав, укладаючи цей договір та набуваючи у власність майнові права.

- сторони погоджуються, що недійсність (нікчемність), припинення всіх або будь-якого із прав, що складають майнові права за цим договором або неможливість реалізації покупцем будь-якого із майнових прав, набутих ним за цим договором, не вплине на дійсність цього договору та покупець погоджується, що продавець не несе жодної відповідальності за такі наслідки.

За власним волевиявленням позивач підписав договір купівлі - продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є від`ємними від права власності, прийнявши та погодившись на усі його умови, в тому числі засвідчивши, що розуміє характер переданих прав та погодившись із прийняттям усіх ризиків, які полягали у неможливості реалізації позивачем будь-якого із майнових прав набутих за цим договором.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» установлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно із частиною першою статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, установлених цим Законом. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, зокрема, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку (пункт 8 частини другої статті 4 цього Закону).

Аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що основні функції Фонду мають як владний характер, зокрема щодо врегулювання правовідносин у сфері банківської діяльності, так і такі, що не містять владної складової, а спрямовані на здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків.

Водночас у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» неплатоспроможним є банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення його до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом № 2121-III. Ліквідацією банку є процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до законодавства (пункти 6 і 8 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

За змістом частин першої, третьої, п`ятої статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, а виконавча дирекція Фонду у цей же строк призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до частин першої, другої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, установлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, установлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Таким чином, із моменту запровадження у банку тимчасової адміністрації Фонд набуває повноважень органів управління та контролю банку з метою реалізації покладених на нього чинним законодавством функцій. При цьому банк зберігає свою правосуб`єктність юридичної особи та відповідного самостійного суб`єкта господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №910/17448/16.

Отже, Публічне акціонерне товариство "Український професійний банк" (відповідач №2) та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (відповідач №1) є самостійно існуючими юридичними особами і Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є стороною спірного договору.

З огляду на що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є неналежним відповідачем за даним позовом та не порушує прав позивача.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача про розірвання договору №75 купівлі - продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є від`ємними від права власності від 04.09.2019 року та про повернення грошових коштів в сумі 259 000,00 грн. не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись статтями 129, 232-233,237-238,240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Повне рішення складено 25.01.2022 року

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.241 ГПК України. Порядок та строки оскарження рішення встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України.

Суддя Тимощенко О.М.