ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
27.01.2022р. Справа № 905/1982/21
Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,
при секретарі судового засідання (помічнику судді за дорученням судді) Хохулі М.С. -
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
про стягнення 386.271,36 грн.
представники сторін не з`явились
На розгляді Господарського суду Донецької області перебуває справа №905/1982/21 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області про стягнення збитків за пільгові перевезення громадян в сумі 386.271,36 грн.
Ухвалою суду від 08.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 9051982/21, постановлено справу розглядати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Позов обґрунтований тим, що між позивачем в особі структурного підрозділу «Служба приміських пасажирських перевезень» філії «Донецька залізниця» та Відповідачем 01.08.2019 укладено договір № 47 про виплату компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом приміського сполучення, згідно якого позивач здійснює перевезення пільгової категорії громадян, а відповідач згідно п.2.1.7 договору здійснює компенсацію за пільговий проїзд громадян залізничним транспортом. Проте, відповідач, який є розпорядником бюджетних коштів, не виконує свої зобов`язання щодо компенсації пільгового проїзду за 12 місяців 2019 року й не провів розрахунків за пільгові перевезення окремих категорій громадян на загальну суму 386.271,36 грн., тому відповідно до вимог п.п. 2, 3, 5, 6, 7, 8 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256, відповідач має відшкодувати понесені позивачем збитки за перевезення пільговиків з січня 2019 по грудень 2019 року.
На підтвердження вимог надано суду: договір № 47 від 01.08.2019 та додаткові угоди № 1 від 25.11.2019, № 2 від 17.12.2019, № 3 від 26.12.2019 до нього, облікові форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян за період січень-грудень 2019 року, загальні зведені відомості по типах пільг та квитків у приміському сполученні за 2019 рік, листування між сторонами: від 10.06.19р. №-в.о.НЗ-1ДоНФілія-02/1, від 19.06.19р. № 01/345, від 24.10.19р. № 2021/5399, від 04.02.2019 № 01-3-3789, від 04.02.19р. № 01/3-3864, від 06.03.2019 №01-3/0591, від 09.07.2019 №вх01-30-2686, від 26.11.2019 № вх.01-30-3526, від 20.12.2019 №вх.01-30-5141, претензію на суму 380121,32 грн. від 22.09.2020 №-2021/4386 та лист відповідь на претензію № 01-10-3333 від 08.10.2020, правовстановлюючі та статутні документи позивача, копії яких долучено до матеріалів справи.
Судом підготовче провадження відкладалось, строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів ухвалою від 02.12.2021.
На офіційну електронну пошту суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив №01-10/2988 від 28.12.2021 (вх.№04-18/9655 від 29.12.2021), з додатками згідно переліку. Також, 04.01.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив №01-10/2988 від 28.12.2021 (вх.№49/22 від 04.01.2022) з додатками у паперовій формі.
Ухвалою від 13.01.2022 заперечення на відповідь на відзив Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області №01-10/2988 від 28.12.2021 (вх.№49/22 від 04.01.2022) та №01-10/2988 від 28.12.2021 (вх.№04-18/9655 від 29.12.2021) повернуто заявнику без розгляду; закрито підготовче провадження у справі № 905/1982/21; розгляд справи по суті призначено на 27.01.2022; визнано явку уповноважених представників сторін у судове засідання не обов`язковою.
27.01.2022 на офіційну електронну пошту суду Управлінням соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області подано заперечення на відповідь на відзив №01-10/2988 від 28.12.2021, з додатками за переліком (вх.№01-35/550).
У судове засідання 27.01.2022 сторони своїх представників не направили.
Враховуючи, що явка уповноважених представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, позивач та відповідач повідомлені про дату, час та місце судового засідання у встановленому ст. 120 ГПК України порядку, тому суд дійшов висновку, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи.
Подані відповідачем 27.01.2022 заперечення на відповідь на відзив №01-10/2988 від 28.12.2021 (вх.№01-35/550) суд залишає без розгляду на підставі ч.2 ст. 118 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи та подані сторонами докази, суд зазначає таке.
З матеріалів справи вбачається, що предметом спірних правовідносин у даній справі є компенсація виплат за пільгове перевезення залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян, правовою формою яких є у тому числі й договір № 47, укладений 01.08.2019 між позивачем як перевізником та відповідачем як розпорядником коштів.
За умовами цього договору, перевізник зобов`язався: щомісяця, не пізніше 17 числа наступного за звітним місяцем надавати розпоряднику коштів в паперовому та електронному вигляді звіт про здійснення перевезення пільгових категорій громадян залізничним транспортом приміського сполучення в звичайному режимі руху (п.2.1.3); до 5 числа місяця наступного за звітним, надавати розпоряднику коштів акти звірки за пільгові перевезення за звітний місяць (п.2.1.4). Розпорядник коштів зобов`язався: здійснювати перевізникові компенсаційні виплати за перевезення пільгових категорій громадян залізничним транспортом приміського сполучення за рахунок коштів місцевого бюджету на здійснення заходів соціально-економічного розвитку в межах планових призначень на рік (п.2.1.7); сплачувати перевізнику кошти по відшкодуванню витрат за перевезення пільгових категорій населення в 5-ти денний термін при надходженні на зазначені цілі із місцевого бюджету, відповідно та в межах затверджених асигнувань (п.2.1.9).
У пункті п. 5.1 договору сторонами обумовлено, що даний договір набуває чинності з 01.01.2019 і діє до 31.12.2019 або до повного виконання сторонами фінансових зобов`язань.
Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці (п.1 ч.1 цієї статті); справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем (п.10 ч.1 цієї статті).
За визначеннями термінів, наведених у статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції після 15.12.2017), публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (п.2 ч.1 цієї статті); суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 цієї статті).
Згідно п.16 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) адміністративний договір - спільний правовий акт суб`єктів владних повноважень або правовий акт за участю суб`єкта владних повноважень та іншої особи, що ґрунтується на їх волеузгодженні, має форму договору, угоди, протоколу, меморандуму тощо, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері і укладається на підставі закону: а) для розмежування компетенції чи визначення порядку взаємодії між суб`єктами владних повноважень; б) для делегування публічно-владних управлінських функцій; в) для перерозподілу або об`єднання бюджетних коштів у випадках, визначених законом; г) замість видання індивідуального акта; ґ) для врегулювання питань надання адміністративних послуг.
На переконання господарського суду, вказаний вище договір від 01.08.2019 на виплату компенсаційних виплат за пільгове перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, з виконання якого виник даний спір, є адміністративним в розумінні пункту 16 частини першої статті 4 КАС України.
Складовими ознаками адміністративного договору є:
- суб`єктна - в ньому обов`язково бере участь суб`єкт владних повноважень (іншою стороною чи сторонами можуть бути як суб`єкти владних повноважень, так і приватні особи);
- предметна - його змістом є права та обов`язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб`єкта владних повноважень - відповідача.
Підтвердженням віднесення договору №47 від 01.08.2019 до категорії адміністративних, слугує також мета його укладення.
Так, відповідач, вступаючи у договірні правовідносини, діяв з метою реалізації владних управлінських функцій щодо виконання програми, спрямованої на ефективну підтримку соціально незахищених верств населення та інших малозабезпечених категорій громадян.
Крім того, відповідач не мав на меті набуття майнового блага, що є метою укладення цивільно-правового договору.
Ще однією характерною рисою, що свідчить про притаманність ознак адміністративного договору № 47 про розрахунки за надані послуги по перевезенню пільгових категорій, слугує обов`язок відшкодування збитків позивачу за перевезення на пільгових тарифах відповідних категорій громадян, який відповідач може виконати лише через реалізацію своїх владних управлінських функцій, як розпорядника бюджетних коштів, що діє в межах бюджетної програми та бюджетного асигнування.
Уклавши договір незалежно від його правової природи, сторони зв`язані умовами його виконання, а право сторони на отримання виконання згідно договору підлягає захисту судом відповідної юрисдикції.
Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року у справі № 804/7864/15.
Згідно з п. 4 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів.
Отже, спір у даній справі не підлягає розгляду господарським судом.
Водночас суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 3 березня 2020 року у справі № 904/94/19, у пункті 6.42 якої наголошено на тому, що висловлюючи намір відступити від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року у справі № 804/7864/15, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду помилково не врахував того, що правовідносини у справі № 804/7864/15 виникли на підставі укладеного між сторонами справи договору від 30 січня 2014 року № 3/14 на виплату компенсаційних виплат за пільгове перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, який за оцінкою судів у цій справі є адміністративним.
У пункті 6.43 постанови Велика Палата Верховного Суду підкреслила, що у справі № 904/94/19 вимоги про стягнення збитків за пільгове перевезення пасажирів заявлені залізницею не на підставі договору, який між сторонами укладено не було, а в силу прямої норми закону, а отже, з урахуванням положень статті 21 КАС України та статті 20 ГПК України, розгляд такого спору відноситься до юрисдикції господарського суду, а підстав для відступу від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року у справі № 804/7864/15, не вбачається.
На підставі викладеного суд зауважує, що оскільки вимоги позивача про відшкодування витрат, понесених ним у зв`язку із наданням послуг по пільговому перевезенню окремих категорій громадян, заявлені у тому числі й на підставі договору № 47, який було укладено між сторонами 01.08.2019, то з урахуванням положень статті 19 КАС України та статті 20 ГПК України, даний спір не підпадає під юрисдикцію господарських судів та має вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.
Даний висновок також узгоджується з правовою позицією, яка міститься у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 363/3414/13-а.
Суд не приймає до уваги посилання позивача на рішення Господарського суду Донецької області від 09.06.2021 по справі № 905/85/21, яке залишене без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2021, як підставу для звільнення від доказування відповідно до п.4 ст. 75 ГПК України з огляду на таке.
За приписами ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
При цьому частиною сьомою статті 75 ГПК України передбачено, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.
Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.
Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення в мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Такі висновки сформульовані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі N 917/1345/17 (провадження N 12-144гс18, пункт 32).
З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень офіційного веб-порталу Судова влада України, які є офіційними і безоплатними для вільного цілодобового доступу згідно Закону України «Про доступ до судових рішень», відомо, що Акціонерне товариство Українська залізниця, м. Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця, м. Лиман, Донецька область, зверталося до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області, м. Покровськ, Донецька область, (з урахуванням клопотання позивача про заміну відповідача) про стягнення збитків у сумі 818039,80грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач ухиляється від здійснення відшкодування компенсаційних виплат за пільгове перевезення окремих категорій громадян залізничним транспортом за період 2017-2018, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 09.06.2021 по справі № 905/85/21 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області на користь Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця збитки у сумі 818039,80грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 12270,60грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Донецької області від 09.06.2021 у справі №905/85/21 залишено без змін.

Під час розгляду вказаної справи судами було встановлено відсутність укладеного між сторонами договору на відшкодування вартості пільгового перевезення залізничним транспортом за 2017-2018 роки.

Посилання відповідача на відсутність укладеного між сторонами договору на відшкодування вартості пільгового перевезення залізничним транспортом за 2017-2018 роки, судами відхилено з огляду на те, що відсутність договору про відшкодування компенсаційних виплат за наданий пільговий проїзд не звільняє сторін від виконання господарського зобов`язання, оскільки зобов`язання сторін у цій справі, враховуючи приписи ст.174 Господарського кодексу України, виникають безпосередньо із законів України і не залежать від волевиявлення сторін. З огляду на викладене, враховуючи той факт, що відповідач, який є розпорядником бюджетних коштів, не провів розрахунків за рахунок субвенцій з державного та місцевого бюджетів за пільгові перевезення окремих категорій громадян, суди дійшли висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем збитків за перевезення пільгових категорій громадян за період 2017-2018 у розмірі 818039,80грн.

Вказаний висновок узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, зокрема, з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №918/401/18, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.03.2020 у справі №904/94/19.

Обставини справи, що були предметом розгляду Господарського суду Донецької області у справі №905/85/21 є відмінними від обставин справи № 905/1982/21. Правовідносини у справі № 905/1982/21 виникли на підставі укладеного 01.08.2019 між сторонами справи договору № 47 на виплату компенсаційних виплат за пільгове перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян.

Отже, рішення Господарського суду Донецької області від 09.06.2021 по справі № 905/85/21, яке залишене без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2021, не має преюдиціального значення при розгляді спору у справі № 905/1982/21.

Згідно ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства (п.1 ч.1 ст.231 ГПК України).

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. (ч.3 ст. 231 ГПК України).

Згідно з ч. 4 ст.231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору Закон України Про судовий збір.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За відсутності в матеріалах справи клопотання про повернення судового збору від особи, яка його сплатила, суд не вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Керуючись п.1 ч.1 ст.231, ст.ст.233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Подані відповідачем заперечення на відповідь на відзив №01-10/2988 від 28.12.2021 (вх.№01-35/550 від 27.01.2022) залишити без розгляду.

2. Закрити провадження у справі № 905/1982/21 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (; адреса: 03680, м. Київ, вул. Є.Гедройця, 5а) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (; адреса: 84400, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22) про стягнення з Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області (; адреса: 85300, Донецька область, м. Покровськ, вул. Поштова 22) збитків за пільгові перевезення громадян в сумі 386.271,36 грн.

3. Роз`яснити позивачу, що даний спір не підпадає під юрисдикцію господарських судів та має вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

4. Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

5. Ухвала суду набирає сили з моменту її проголошення (підписання) і може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів (ст.ст. 256, 257 ГПК України).

Ухвала підписана 27.01.2021.

Суддя Н.В. Величко