ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

(за результатами розгляду скарги при виконанні судового рішення)

11.01.2022 Справа № 917/37/17

Суддя Мацко О.С. при секретарі судового засідання Токар А.В., розглянувши у судовому засіданні скаргу Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» від 02.12.2021 р. (вх. № 47 від 07.12.2021 р.) на дії державного виконавця АВТОЗАВОДСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КРЕМЕНЧУЦІ КРЕМЕНЧУЦЬКОГО РАЙОНУ ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІПІВНІЧНО-СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. СУМИ) при виконанні наказу у справі № 917/37/17

за позовом Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор», 52600, Дніпропетровська область, Синельниківський р-н, селище міського типу Васильківка, провулок Театральний, будинок 8,

до Публічного акціонерного товариства «АВТОКРАЗ», 39631, Полтавська область, м. Кременчук, вулиця Київська, будинок 62,

про визнання незаконними дій, скасування постанови, зобов"язання усунути порушення

Представники:

від стягувача: відсутні;

від боржника та виконавця: відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 02.03.2017 р. у справі № 917/37/17 задоволено позов Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор», зобов`язано Публічне акціонерне товариство «АВТОКРАЗ» (на даний час у зв`язку зі змінами до статутних документів Приватне акціонерне товариство «АВТОКРАЗ») виконати умови Договору №653/15 від 17.08.2015 року передати Фермерському господарству «Агрофірма «Віктор» товар, а саме: два автомобіля - самоскида КрАЗ-6511С4-0000082-000 (ТУ У 29.1-9:2014 та два причепа вантажних самоскида PCWI 33 на шасі причепа Wielton PS-3D. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АВТОКРАЗ» на користь Фермерського господарства «Агрофірма «ВІКТОР» витрати на сплату судового збору 1378,00 грн.

На виконання вказаного рішення господарського суду Полтавської області видано наказ від 12.06.2017 р., який перебував на виконанні у Автозаводському ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області (на даний час у Автозаводському відділі державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (ВП № 57472191).

27.06.2019 року головним державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Коротких Д.Г. прийнято постанову, якою закінчено виконавче провадження № 57472191 з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 12.06.2017 р. у справі № 917/37/17.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 р. визнано неправомірними дії головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області Коротких Д.Г. при винесенні постанови від 27.06.2019 р. у виконавчому провадженні № 57472191 про закінчення виконавчого провадження, скасовано вказану постанову та зобов`язано державного виконавця усунути порушення шляхом відновлення виконавчого провадження № 57472191 з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 12.06.2017 р. у справі № 917/37/17.

Постановою головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області Коротких Д.Г. від 10.12.2019 р. вказане виконавче провадження відновлено.

16.07.2021 року головним державним виконавцем вказаного відділу державної виконавчої служби Братчун О.О. було прийнято постанову, якою зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 12.06.2017 р. у справі № 917/37/17.

29.07.2021 року вказану постанову скасовано.

27.08.2021 р. головним державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Коротких Денисом Геннадійовичем було прийнято постанову про повернення виконавчого документа у ВП № 57472191 стягувачу на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

07.12.2021 року Фермерське господарство «Агрофірма «Віктор» звернулося до суду з даною скаргою про визнання незаконними дій головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Коротких Д.Г. про винесення постанови від 27.08.2021 р. у виконавчому провадженні № 57472191 про повернення виконавчого документа стягувачу, скасування зазначеної постанови, зобов`язання державного виконавця усунути порушення шляхом відновлення виконавчого провадження № 57472191 з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 12.06.2017 р. у справі № 917/37/17 та визнання незаконними дій вказаного державного виконавця щодо направлення постанови від 27.08.2021 р. та наказу на адресу Полтавська обл., Кобеляцький р-н, с. Василівка, пров. Театральний, буд. 8.

В обґрунтування вимог про визнання незаконними дій головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Коротких Д.Г. про винесення постанови від 27.08.2021 р. у виконавчому провадженні № 57472191 про повернення виконавчого документа стягувачу скаржник посилається на те, що державний виконавець повернув виконавчий документ стягувачу без здійснення належної перевірки відсутності визначеного виконавчим документом майна, яке він повинен передати стягувачу в натурі, та без належного оформлення відсутності майна шляхом складання відповідного акту.

Крім того, ФГ «Агрофірма «Віктор» заявляє про те, що направлення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на адресу, не зазначену у виконавчому документі,за якою стягувач не знаходиться і ніколи не знаходився, є протиправним.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 09.12.2021 року скаргу на дії державного виконавця призначено до розгляду у судовому засіданні за участю учасників виконавчого провадження на 21.12.2021 р. на 11:30.

Ухвалою від 21.12.2021 р. розгляд скарги відкладено на 11.01.2022 р. на 11:00.

28.12.2021 року до суду надійшов відзив Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) № 151662 від 21.12.2021 р. (вх. № 14451) на скаргу Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор».

У вказаному відзиві державний виконавець стверджує, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, визначене виконавчим документом.

Крім того, державний виконавець зазначає, що стягувач не позбавлений права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Щодо вимог ФГ «Агрофірма «Віктор» про визнання незаконними дій щодо направлення постанови від 27.08.2021 р. та наказу на адресу Полтавська обл., Кобеляцький р-н, с. Василівка, пров. Театральний, буд. 8, виконавець зазначає, що це порушення на даний час усунуто, вказаний документ 30.11.2021 року направлено на адресу Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, смт. Васильківка, провулок Театральний, будинок 8, на підтвердження чого надає копію реєстру поштових відправлень.

Сторони та орган виконання судових рішень представництво в судове засідання не забезпечили.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З урахуванням зазначеного, розглянувши скаргу Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор», суд дійшов наступних висновків:

Щодо строків звернення до суду зі скаргою:

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. (ч. 1 ст. 2 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Водночас, згідно зі ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.03.2019 р. у справі № 920/149/18 дійшла висновку, що стаття 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» є загальною нормою по відношенню до статей 339-341 ГПК України, адже застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів ДВС.

Враховуючи наведене, заявник мав право звернутися зі скаргою на рішення, дії державного виконавця у десятиденний строк з дня, коли він міг дізнатися або повинен був дізнатися про порушення його права.

З огляду на встановлений статтею 115 ГПК України порядок обчислення процесуальних строків зазначений десятиденний строк слід обчислювати в календарних днях.

Суд повинен, перш за все, встановити, коли заявнику стало або могло бути відомо про порушення його прав у виконавчому провадженні, а відтак чи звернувся він до суду зі скаргою у строк встановлений ч. 1 ст. 341 ГПК України.

Так, судом встановлено, що скарга Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» на дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Коротких Д.Г. про винесення постанови від 27.08.2021 р. у виконавчому провадженні № 57472191 про повернення виконавчого документа стягувачу, скасування зазначеної постанови, зобов`язання державного виконавця усунути порушення шляхом відновлення виконавчого провадження № 57472191 з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 12.06.2017 р. у справі № 917/37/17 та визнання незаконними дій вказаного державного виконавця щодо направлення постанови від 27.08.2021 р. та наказу на адресу Полтавська обл., Кобеляцький р-н, с. Василівка, пров. Театральний, буд. 8, надійшла до господарського суду Полтавської області 07.12.2021 року, що підтверджується відміткою канцелярії суду.

При цьому, у даній скарзі стягувач зазначає, що про оскаржувані дії державного виконавця ФГ «Агрофірма «Віктор» дізналося 02.12.2021 року з сайту Міністерства юстиції України «Автоматизована система виконавчого провадження».

Як встановлено судом, державним виконавцем постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.08.2021 р. було направлено на адресу Полтавська обл., Кобеляцький р-н, с. Василівка, пров. Театральний, буд. 8, яка не є адресою місцезнаходження Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор».

Таким чином, суд приймає до уваги доводи скаржника про те, що йому стало відомо про порушення його прав тільки внаслідок періодичного моніторингу даних реєстру та вважає, що оскарження вказаних дій державного виконавця здійснено з дотриманням встановлених ст. 341 ГПК України строків.

Щодо дій головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Коротких Д.Г. в частині винесення постанови від 27.08.2021 р. у виконавчому провадженні № 57472191 про повернення виконавчого документа стягувачу, які скаржник просить визнати незаконними (п. 1 прохальної частини скарги), суд зазначає наступне:

У вказаній постанові державним виконавцем, зокрема, зазначено, що відповідно до ст.ст. 75 та 63 Закону України «Про виконавче провадження» 03.01.2019 р. та 14.04.2019 р. винесено постанови про накладення на боржника штрафів за невиконання рішення без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк, а також направлено до Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Крім того, у постанові вказано, що державним виконавцем здійснено виїзди на територію ПрАТ «АвтоКрАЗ» за адресою: м. Кременчук, вул. Київська, 62, під час яких встановлено, що на території автомобілів та комплектуючих для їх виготовлення не виявлено, про що складено відповідні акти.

Також, як встановлено державним виконавцем у постанові від 27.08.2021 р. про повернення виконавчого документа стягувачу, у листі розпорядника майна ПрАТ «АвтоКрАЗ» від 20.08.2021 р. Кізленка В.А. повідомлено, що два автомобіля самоскида КрАЗ 6511С4 0000082-000 та два причепа вантажних самоскида PCW 33 на шасі причепа Wielton PS-3D на балансі підприємства не перебувають, виготовити таку продукцію підприємство не має можливості у зв`язку із порушенням справи про банкрутство та зняттям таких автомобілів з виробництва.

Враховуючи викладене, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець постановив повернути виконавчий документ (наказ господарського суду Полтавської області від 12.06.2018 року у справі № 917/37/17) стягувачу Фермерському господарству «Агрофірма «Віктор».

Так, відповідно до положення вказаної норми виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.

Частиною 1 статті 6 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно зі ст. 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

З огляду на викладене, державний виконавець повертає виконавчий документ стягувачу лише після здійснення всіх передбачених законом дій, спрямованих на повне виконання судового рішення, і лише в разі в разі безрезультатності розшуку коштів чи майна боржника, що підтверджено відповідними процесуальними документами.

При цьому, як було встановлено ухвалою господарського суду Полтавської області від 02.09.2021 р., прийнятою за результатами розгляду скарги Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» від 23.07.2021 р. (вх. № 33 від 28.07.2021 р.) на дії та бездіяльність державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) при виконанні наказу у справі № 917/37/17, що залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 р., вимога ФГ «Агрофірма «Віктор» про зобов`язання ПАТ «АВТОКРАЗ» виконати умови Договору № 653/15 від 17.08.2015 року та передати Фермерському господарству «Агрофірма «Віктор» товар, а саме: два автомобіля-самоскида КрАЗ-6511С4-0000082-000 (ТУ У 29.1-9:2014 та два причепа вантажних самоскида PCWI 33 на шасі причепа Wielton PS-3D, задоволена рішенням господарського суду Полтавської області від 12.06.2017 р. у справі № 917/37/17, є майновою.

Порядок виконання рішень майнового характеру та, зокрема, порядок звернення стягнення на майно боржника, врегульовано Розділом VII Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст. 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Як встановлено судом на підставі наявних у справі матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем 20.11.2018 року, 12.12.2018 року, 16.04.2019 року та 03.05.2019 року було здійснено перевірки виконання рішення господарського суду Полтавської області від 12.06.2018 року у справі № 917/37/17, а також направлено до Публічного акціонерного товариства «АВТОКРАЗ» вимогу від 08.04.2019 р. про передачу Фермерському господарству «Агрофірма «Віктор» товар, а саме: два автомобіля самоскида КРАЗ 6511С4 0000082-000 та два причепа вантажних самоскида PCW 33 на шасі причепа Wielton PS-3D.

За невиконання без поважних причин боржником рішення державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Коротких Д.Г. винесено постанови від 17.04.2019 р. та 03.05.2019 р. про накладення на Публічне акціонерне товариство «АВТОКРАЗ» штрафу в розмірі 5 100,00 грн. та 10 200,00 грн. відповідно.

Також державним виконавцем направлено до органу досудового розслідування заяву (подання) № 33697 від 06.05.2019 р. про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.06.2019 р.

Згідно з актами від 16.04.2019 р. та 23.05.2019 р. державним виконавцем з метою перевірки виконання рішення господарського суду Полтавської області від 12.06.2017 р. у справі № 917/37/17 було здійснено вихід за адресою м. Кременчук, вул. Київська, 62 та встановлено, що вказані в рішенні суду автомобілі та комплектуючі для їх виготовлення на території ПрАТ «АВТОКРАЗ» відсутні.

05.06.2020 р. та 13.07.2020 р. під час перебування на території ПАТ «АВТОКРАЗ» державним виконавцем було встановлено факт перебування підприємства в процесі простою, а також відсутність автомобілів та комплектуючих для їх виготовлення, про що складено відповідні акти.

Про проведення в подальшому виконавчих дій, спрямованих на виявлення майна боржника, визначеного виконавчим документом у справі № 917/37/17, та прийняття відповідних процесуальних рішень матеріали виконавчого провадження інформації не містять. Про здійснення державним виконавцем вказаних дій після проведення 13.07.2020 року останньої перевірки наявності на території підприємства боржника вказаних в рішенні суду автомобілів у відзиві Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) також не зазначено.

Таким чином, за період з 13.07.2020 р. по 27.08.2021 р. державним виконавцем, всупереч вимогам ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» не вчинялись дії, спрямовані на виявлення майна боржника та отримання інформації про його місцезнаходження.

Доказів розшуку майна боржника, яке, в тому числі, може перебувати в інших осіб, та направлення запитів щодо надання відомостей про належне боржнику майно органом виконання судових рішень до суду також не надано. В той же час, як вказує стягувач, боржник, незважаючи на перебування у процедурі банкрутсва, здійснює господарську діяльність, зокрема, є учасником державної програми відповідно до Наазу Мінекономіки ;426-21 від 17.08.2021р. "Про формування та затвердження переліку вітчизняної техніки та обладнання для агропромислового комплексу, вартість якого частково компенсується за рахунок бюджетних коштів". Докази здійснення діяльності боржником подавалися до суду стягувачем неодноразово (див.клопотання від 11.08.2021р., арк.справи 34-36, том 7 справи).

Враховуючи викладене, постанова Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 27.08.2021 р. про повернення виконавчого документа стягувачу є такою, що прийнята передчасно.

Крім того, відповідно до ст. 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012.

Згідно з мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009 року Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі ст.1 Конституції України Україна є правовою державою, обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

За приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005р. по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року гарантують кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. При цьому, відповідно до рішення від 17.05.2005р. по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02): «на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці».

Окрім того, у п.п. 18, 23 рішення Європейського суду від 12.05.2011 у справі «Ліпісвіцька проти України» однозначно визначено про те, що судове рішення та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в п. 1 ст. 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Сукупний аналіз рішень Європейського суду засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення а також те, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є важливою стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 124 Конституції України.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, рішення суду по справі № 917/37/17, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане належним чином. Було б несправедливим, якби стягувач, отримавши позитивне рішення суду, яке набрало законної сили, не отримав його виконання,особливо за умови, коли ні боржником, ні державним виконавцем не доведено переконливо абсолютної неможливості виконання даного судового рішення.

Щодо вимог скаржника про скасування постанови Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 27.08.2021 р. про повернення виконавчого документа стягувачу (п. 2 прохальної частини скарги):

Відповідно до статті 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до положень наведеної норми процесуального права за результатами розгляду скарги господарський суд постановляє ухвалу, в якій або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність виконавця неправомірними, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, норми процесуального права не передбачають повноважень суду на скасування рішень органів державної виконавчої служби/приватних виконавців.

Дані висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.05.2021 р. у справі № 905/64/15 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.11.2021 р. у справі № 908/3994/14.

Згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, вимога Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» про скасування постанови Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 27.08.2021 р. про повернення виконавчого документа стягувачу задоволенню не підлягає.

Щодо дій головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Коротких Д.Г. в частині направлення постанови від 27.08.2021 р. та наказу на адресу Полтавська обл., Кобеляцький р-н, с. Василівка, пров. Театральний, буд. 8 (п. 4 прохальної частини скарги), суд зазначає наступне:

Як встановлено вище, державним виконавцем постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.08.2021 р. та наказ господарського суду Полтавської області від 12.06.2017 р. у справі № 917/37/17 було направлено на адресу Полтавська обл., Кобеляцький р-н, с. Василівка, пров. Театральний, буд. 8, яка не є адресою місцезнаходження Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор».

Дана обставина підтверджується супровідним листом від 27.08.2021 р., копія якого міститься в матеріалах справи, а також не заперечується державним виконавцем.

У відзиві № 151662 від 21.12.2021 р. (вх. № 14451 від 28.12.2021 р.) виконавець зазначив, що постанови про повернення виконавчого документа стягувачу 30.11.2021 року направлено на правильну адресу стягувача Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, смт. Васильківка, провулок Театральний, будинок 8, на підтвердження чого надав копію реєстру поштових відправлень.

Водночас, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до п. 5.26 ДСТУ 4163-2020 «Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», затвердженого наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП «УкрНДНЦ») від 01 липня 2020 р. № 144, що є чинним з 01 вересня 2021 року, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вказаним нормам, додана до відзиву копія реєстру поштових відправлень не засвідчена належним чином, як це передбачено ст. 91 ГПК України та п. 5.26 ДСТУ 4163-2020, зокрема, відсутні слова «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її власні ім`я та прізвище, дата засвідчення копії (взагалі ніяк не засвідчена); з поданої копії неможливо встановити, які саме документи направлялися сторонам виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не надано належних доказів усунення допущеного ним порушення та направлення постанови від 27.08.2021 р. про повернення виконавчого документа стягувачу та наказу господарського суду Полтавської області від 12.06.2017 р. у справі № 917/37/17 на адресу Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор».

Відповідно до приписів ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Положенням ст. 343 ГПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 233, 234, 342-344 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» від 02.12.2021 р. (вх. № 47 від 07.12.2021 р.) на дії головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Коротких Д.Г. при виконанні наказу господарського суду Полтавської області від 12.06.2017 р. у справі № 917/37/17 задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Коротких Д.Г. в частині винесення постанови від 27.08.2021 р. у виконавчому провадженні № 57472191 про повернення виконавчого документа стягувачу.

3. Зобов`язати головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Коротких Д.Г. усунути порушення шляхом відновлення виконавчого провадження № 57472191 з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 12.06.2017 р. у справі № 917/37/17.

4. Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Коротких Д.Г. щодо направлення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.08.2021 р. та наказу господарського суду Полтавської області від 12.06.2017 р. у справі № 917/37/17 на адресу Полтавська обл., Кобеляцький р-н, с. Василівка, пров. Театральний, буд. 8 та зобов"язати усунути порушення.

5. В частині вимог щодо скасування постанови Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 27.08.2021 р. про повернення виконавчого документа стягувачу відмовити.

Ухвала підписана 17.01.2022 р.

Ухвала набирає законної сили 17.01.2022 р. та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя Мацко О.С.