ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" січня 2022 р. Справа № 911/2605/20

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства Енергія про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

до Приватного акціонерного товариства Енергія

про стягнення 238 748, 63 гривень

за участю представників відповідача: Семак О.М. (самопредставництво)

Потапова О.К. (довіреність №05-д від 04.01.2022)

встановив:

Рішенням Господарського суду Київської області від 26.04.2021 у справі №911/2605/20 стягнуто з Приватного акціонерного товариства Енергія (далі ПрАТ Енергія/відповідач/боржник/заявник) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (далі АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України/позивач/стягувач) 97 230, 67 грн пені, 44 287, 29 грн 3% річних та 3 581, 23 грн судового збору.

09.07.2021 Господарським судом Київської області видано відповідний наказ про примусове виконання зазначеного рішення.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 у справі №911/2605/20 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Енергія на рішення Господарського суду Київської області від 26.04.2021 залишено без задоволення, відповідне рішення без змін.

11.11.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від Приватного акціонерного товариства Енергія надійшла заява, відповідно до якої відповідач просить суд визнати наказ Господарського суду Київської області від 09.07.2021 у справі №911/2605/20 в частині стягнення 97 230, 67 грн пені та 44 287, 29 грн 3% річних таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.11.2021 у справі №911/2605/20 прийнято до розгляду заяву Приватного акціонерного товариства Енергія про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та призначено її розгляд на 23.11.2021.

Ухвалами Господарського суду Київської області від 23.11.2021, 14.12.2021 у справі №911/2605/20 відкладено розгляд означеної заяви на 14.12.2021 та 10.01.2022 відповідно.

14.12.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від Приватного акціонерного товариства Енергія надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копій: листа №1639 від 29.11.2021, витягу з поштової скриньки ПрАТ «Енергія», опису цінного листа з відміткою, фіскального чеку від 29.11.2021 та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №461.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Враховуючи викладене вище, оскільки Приватним акціонерним товариством Енергія надіслано клопотання про долучення документів до матеріалів справи до суду без доказів його надіслання (надання) іншим учасникам справи, суд дійшов висновку про залишення вказаного клопотання без розгляду як такого, що подане з недотриманням форми та з порушенням встановленого порядку, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України.

У судове засідання 10.01.2022 представник позивача не з`явився.

Поряд з тим копію ухвали Господарського суду Київської області про відкладення розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню від 14.12.2021 у справі №911/2605/20 надіслано судом позивачу на його офіційну адресу згідно даних Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та отримано останнім, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №323.

Крім того процесуальні документи щодо розгляду спору в означеній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Враховуючи наведене та те, що неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає за можливе розглянути означену заяву за відсутності представника позивача, за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства Енергія про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

В обґрунтування вказаної вище заяви Приватне акціонерне товариство Енергія зазначає, що 29.08.2021 набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14.07.2021 №1639-ІХ (далі Закон України №1639-ІХ), яким було внесено зміни до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення» від 03.11.2016 №1730-VІІІ (далі Закон України №1730-VІІІ).

Боржник стверджує, що з огляду на відсутність у нього основної заборгованості перед АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України за договором №2270/1718-ТЕ-17 від 10.10.2017 як станом на дату ухвалення рішення, так і станом на 01.06.2021, у ПрАТ Енергія згідно зі вимогами ст. 7 Закону України №1730 відсутній обов`язок щодо сплати відповідних сум пені та 3% річних.

Так, 29.08.2021 набрав чинності Закон України №1639-ІХ, яким, між іншим, внесено зміни до Закону України №1730-VIII, що визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

За приписами ст. 1 Закону України №1730-VIII, в редакції Закону України №1639-IX, заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (далі - заборгованість), (до такої кредиторської заборгованості, зокрема, включається заборгованість, щодо якої ухвалено судове рішення про стягнення або затверджено мирову угоду):

- кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед постачальником природного газу, операторами газорозподільних систем, оператором газотранспортної системи та особою, що виконувала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії (у тому числі за договорами купівлі-продажу природного газу для власних потреб, що був використаний виключно для виробництва теплової та електричної енергії), надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та/або у разі правонаступництва), а також послуги з його розподілу і транспортування;

- процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України №1730-VIII, в редакції Закону України №1639-IX, для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до статті 4 цього Закону не потребує обов`язкового включення до реєстру.

Отже, для участі у процедурі врегулювання заборгованості не є обов`язковим включення відповідача до реєстру.

Статтею 7 Закону України №1730-VIII, в редакції Закону України №1639-IX, визначено, що нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, утворену станом на 1 червня 2021 року, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не можуть бути предметом подальшого продажу та врегульовуються у такий спосіб: підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи сальдо по підприємству та довідки по операціях за підписом заступника головного бухгалтера АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, за поставлений природний газ за договором №2270/1718-ТЕ-17 від 10.10.2017 відповідач розрахувався у повному обсязі до 01.06.2021.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що частина перша статті 7 Закону є нормою прямої дії, при цьому її застосування не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником основної частини боргу за спожитий природний газ до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, а також за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Виконання даної норми не залежить від факту включення підприємства споживача до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

Відповідно до ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, з огляду на обґрунтування відповідачем наявності обставин на підтвердження часткової відсутності покладеного на нього обов`язку як боржника відповідно до рішення Господарського суду Київської області від 24.06.2021 у справі №911/2605/20, суд дійшов висновку про задоволення заяви Приватного акціонерного товариства Енергія про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та визнання наказу Господарського суду Київської області від 09.07.2021 у справі №911/2605/20 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства Енергія на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 97 230, 67 грн пені та 44 287, 29 грн 3% річних таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 234, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства Енергія про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Київської області від 09.07.2021 у справі №911/2605/20 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства Енергія на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 97 230, 67 грн пені та 44 287, 29 грн 3% річних.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.01.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення суддею та може бути оскаржена окремо від рішення суду до Північного апеляційного суду у відповідності до ч. 1 ст. 235, ч. 2 ст. 254, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.А. Ярема