ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" січня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3422/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Нагібіна І.В.

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 916/3422/21

за позовом Одеської міської ради (65026, м. Одеса, Думська площа, 1, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Курортінвестсервіс (65028, м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 16, кв. 18, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради

про стягнення 8 559, 37 грн.

за участю представників:

від позивача: Садардінова І.В. самопредставництво;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: Самокиш І.В. самопредставництво.

В С Т А Н О В И В:

Одеська міська рада звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Курортінвестсервіс» безпідставно збережених коштів у сумі 8 559, 37 грн., а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Курортінвестсервіс» є фактичним користувачем земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 28, кадастровий номер :46:002:0046, який без достатньої правової підстави за рахунок власника вказаної ділянки Одеської міської ради, зберегло у себе кошти, які мало сплатити за користування нею, та які зобов`язане повернути власнику земельної ділянки на підставі ст. 1212 ЦК України.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

15.11.2021р. господарським судом постановлено ухвалу, якою позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 15.12.2021р. Також вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі №916/3422/21 Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

29.11.2021р. за вх.№32044/21 господарським судом одержано пояснення Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради на позовну заяву про стягнення безпідставно збережених коштів, в якій останній просить суд задовольнити позов Одеської міської ради у повному обсязі.

У судовому засіданні 15.12.2021р., за участю представника позивача, судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті оголошено перерву до 12.01.2022р. о 11:40, з викликом учасників справи у судове засідання.

У судовому засіданні 12.01.2022р. за участю представників позивача та третьої особи, судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою задоволено клопотання представника третьої особи про долучення до справи доказів надіслання відповідачу вимоги за вих.№01-13/4682 від 18.11.2020р.

Відповідач у судові засідання не з`явився, відзив на позов у встановлений судом строк не надав та про причини свого нез`явлення суд не повідомив.

При цьому ухвали суду, які надіслані відповідачу на адресу, що зазначена у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуті до суд органами поштового зв`язку, із зазначенням причин повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже, враховуючи, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду судової справи, та забезпечення реалізації учасниками справи своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 12.01.2022р. за участю представників позивача та третьої особи проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи, встановлені судом:

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №228831913 від 20.10.2020р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Курортінвестсервіс» з 12.11.2012р. є власником нежитлової будівлі загальною площею 77 кв.м. за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Говорова Маршала, буд. 28, яке виникло на підставі свідоцтва про право власності, CAE 799811, 18.10.2012р., Виконавчого комітету Одеської міської ради.

Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру за №НВ-019 від 11.12.2019, 11.12.2020 проведено державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,0300 га, з кадастровим номером :46:002:0046, розташованої за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 28. Цільове призначення земельної ділянки визначено як для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги. Категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Вид використання земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі медичного центру.

Нормативна грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки з кадастровим номером :46:002:0046, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 28, площею 300 м2, станом на 01.01.2020 визначена у розмірі 272145, 72 грн., про що свідчить складений Відділом у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси від 05.06.2020 за №1019.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №270572709 від 16.08.2021р., земельна ділянка з кадастровим номером :46:002:0046 загальною площею 0,03 га належить на праві власності територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради.

11.05.2021р. між Одеською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Курортінвестсервіс» (орендар) укладено договір оренди землі, який зареєстровано в реєстрі за №291.

Згідно з п. 1.1. договору Орендодавець на підставі Закону України "Про оренду землі" та рішення Одеської міської ради №6626-УІ1 від 16.09.2020 р. передає, а Орендар приймає у строкове, платне володіння, користування земельну ділянку площею 0,0300 га, місце розташування: Одеська область, місто Одеса, вулиця Маршала Говорова, 28 (двадцять вісім).

Відповідно до п. 1.2. договору, зазначена земельна ділянка сформована із земель комунальної власності Територіальної громади міста Одеси. Орган, який зареєстрував земельну ділянку - Відділ у м.Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, дата державної реєстрації земельної ділянки - 11.12.2019, кадастровий номер :46:002:0046.

Державна реєстрація права власності Територіальної громади міста Одеси на земельну ділянку, яке набуто відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", здійснюється одночасно з державною реєстрацією права оренди земельної ділянки в порядку встановленому законом.

Пунктом 2.1. договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка площею 0,0300 га, у тому числі по угіддях: - землі під соціально-культурними об`єктами - 0,0300 га.

Згідно до п.п. 2.2., 2.3. договору на земельній ділянці розташовано об`єкт нерухомого майна, що належить Орендарю, право власності на який зареєстровано "12" листопада 2012 року Комунальним підприємством "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості", номер запису: 3391 в книзі: 115неж-61, реєстраційний номер: 15282488, на підставі Свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю (САЕ №799811), виданого "18" жовтня 2012 року виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Інженерне забезпечення - від існуючих міських мереж. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на день укладання договору становить: 272 145,72 гри. (двісті сімдесят дві тисячі сто сорок п`ять гривень 72 копійки), згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси №1019 від 05.06.2020 р., складеного Відділом у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.

Відповідно до п. 3.1. договору договір укладено на 25 (двадцять п`ять) років, для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі медичного центру.

За змістом п.п. 4.1., 4.2. договору, орендна плата за земельну ділянку площею 0,0300 га розрахована у розмірі 3% (трьох відсотків) від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає: 8 164,37 грн. (вісім тисяч сто шістдесят чотири гривні 37 копійок) на рік. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій безготівковій формі. Розмір орендної плати встановлюється згідно рішень Одеської міської ради у відповідності до розрахунку розміру орендної плати та може збільшуватися Одеською міською радою в межах передбачених законодавством.

Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації, у порядку визначеному законодавством.

Також позивачем надано до суду вимогу за вих.№01-13/4682 від 18.11.2020р. про оплату відповідачем безпідставно збережених коштів.

Висновки суду.

Як вище встановлено господарським судом, предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів плати за землю.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Курортінвестсервіс» є фактичним користувачем земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 28, кадастровий номер :46:002:0046, який без достатньої правової підстави за рахунок власника вказаної ділянки Одеської міської ради, зберегло у себе кошти, які мало сплатити за користування нею, та які зобов`язане повернути власнику земельної ділянки на підставі ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про судоустрій та статус суддів, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ст. 206 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року за № 2768-III (далі - ЗК України) (в редакції, станом на час виникнення спірних відносин) використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

За змістом ст.ст.78, ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України, сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Згідно з ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею ст. 21 Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року за № 161-XIV визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з п.п.14.1.136, 14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 271.1. ст. 271 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно з п. 284.1. ст. 284 ПК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Як вище встановлено господарським судом, земельна ділянка комунальної власності з кадастровим номером :46:002:0046 загальною площею 300 кв.м., яка розташована за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Маршала Говорова, 28, та на якій знаходяться нежила будівля відповідача, як об`єкт цивільних прав сформована 12.11.2012, водночас державну реєстрацію на цю земельну ділянку відповідачем проведено лише 11.12.2019 та договір оренди землі між позивачем та відповідачем укладено лише 29.12.2020р. При цьому, доказів здійснення відповідачем плати за використання земельної ділянки у спірний період з 11.12.2019 по 28.12.2020 у матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, господарським судом враховується, що нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, а тому використання відповідачем нежитлової будівлі, загальною площею 77,0 кв.м., розташованих за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Маршала Говорова, 28, є неможливим без використання відповідної земельної ділянки.

Отже, оскільки відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки з кадастровим номером :46:002:0046, розташованої за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Маршала Говорова, 28 та на якій розміщений зареєстрований за ним об`єкт нерухомості, у спірний період з 11.12.2019 по 28.12.2020 без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки позивача зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування земельною ділянкою, а тому суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний повернути ці кошти позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У правових висновках Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 23.05.2018 №629/4628/16-ц зазначено, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України. Аналогічну позицію було викладено також Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 08.09.2021 у справі №922/3524/19.

Перевіривши розрахунок розміру безпідставно збережених коштів, який здійснений позивачем за період з 11.12.2019 по 28.12.2020, господарським судом встановлено обґрунтованість вказаного розрахунку обставинам справи.

При цьому, жодних заперечень щодо наявності цієї заборгованості, а тим більш доказів, які спростовують її наявність відповідач до суду не надав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

З огляду на вищевикладене, Господарський суд Одеської області дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог Одеської міської ради, а отже і їх задоволення.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Курортінвестсервіс, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради, про стягнення 8 559, 37 грн. задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Курортінвестсервіс» (65028, м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 16, кв. 18, ) на користь Одеської міської ради (65026, м. Одеса, Думська площа, 1, ) безпідставно збережені кошти у сумі 8 559 (вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 37 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 17 січня 2022 р.

Суддя Г.Є. Смелянець