ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2022 р. Справа №5010/230/2012-9/13

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Кордюк Г.Т.,

суддів Кравчук Н.М.,

Плотніцького Б.Д.,

при секретарі судового засідання Матіїшин Х.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Столбової (Гринько) Лілі Валеріївни , б/н від 26.10.2021 (вх.№01-05/3622/21 від 29.10.2021),

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.09.2021

у справі №5010/230/2012-9/13 (суддя Фанда О.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» вх. №14718/21 від 01.09.2021

про видачу дублікату наказу та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»)

до відповідача фізичної особи-підприємця Столбової Лілії Валеріївни,

про стягнення заборгованості за кредитним договором №118/К-07 від 19.09.2007 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті) на суму 267 403,17 грн.,

за участю представників від:

стягувача (позивача) - не з`явився;

боржника (відповідача) - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

01.09.2021 до Господарського суду Івано-Франківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» надійшла заява вх.№14718/21 від 01.09.2021 про видачу дублікату наказу та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у даній справі.

В обґрунтування заяви правонаступник стягувача посилається на те, що за наслідками перевірки обсягу переданих ПАТ «Дельта Банк» оригіналів документів, які підтверджують кредиторські вимоги по придбаному заявником кредитному портфелю (пулу), виявлено відсутність оригіналу наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2012. Зазначене пов`язує з тим, що перебуванням ПАТ «Дельта Банк» на стадії ліквідації та кадровими змінами в цій установі. Заявник вважає, що ці обставини підтверджують поважність причин пропуску строку на пред`явлення спірного виконавчого документа до виконання та наявність підстав для поновлення цього строку, а відсутність оригіналу судового наказу унеможливлює виконання рішення суду в даній справі, що є підставою для видачі його дубліката.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 14.09.2021 у справі №5010/230/2012-9/13 вищезазначену заяву задоволено. Видано заявнику - ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» дублікат наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2012, а також поновлено строк для пред`явлення дублікату цього наказу до виконання. Встановлено строк пред`явлення дублікату наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2012 до виконання з 15.09.2021 до 15.09.2024.

Суд виходив з того, що обставини щодо втрати оригіналу наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2012 у даній справі є документально підтвердженими, а тому з метою недопущення порушення ст. 329 ГПК України у вигляді невиконання обов`язкового судового рішення, дійшов до висновку про наявність правових підстав для видачі дублікату спірного судового наказу та поновлення строку для пред`явлення цього виконавчого документу до виконання.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, боржник звернулася до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.09.2021, прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» у видачі дублікату наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2012 та поновленні строку його пред`явлення до виконання, відкликати дублікат наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2012.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції без наявності будь-яких доказів, визнав встановленою обставину щодо поважності причин пропуску правонаступником стягувача строку на пред`явлення наказу до виконання. Місцевий господарський суд не врахував, що положення п. 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 не розповсюджують свою дію на виконавчі документи, строк виконання яких сплив на час набрання чинності зазначеним законодавчим актом.

10.01.2022 на електронну адресу Західного апеляційного господарського суду надійшов відзив стягувача на апеляційну скаргу боржника. Разом з тим, суд апеляційної інстанції на підставі ч. 4 ст. 13, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 207 ГПК України залишає вказаний відзив без розгляду, а справу розглядає за наявними у справі матеріалами з огляду на те, що стягувач пропустив встановлений судом строк (до 20.12.2021) на його подачу. Ці обставини щодо настання для стягувача негативних наслідків у вигляді невчинення такої процесуальної дії як своєчасне подання відзиву підтверджуються тим, що ухвалою суду від 29.11.2021 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду встановлено строк для подання відзиву до 20.12.2021. Згідно з повідомлення про вручення поштового відправлення №975, яким зазначена ухвала надіслана на адресу стягувача по вул. О. Терьохіна, 8А/11, у м. Київ, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» вручено ухвалу суду 08.12.2021. Тобто стягувач був обізнаний про встановлені судом строки подання відзиву, що не позбавило його можливості реалізувати надане процесуальним законом право на подання відзиву.

У судове засідання 10.01.2022 представники сторін не з`явились хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштових відправленнь згідно яких ухвала суду від 29.11.2021 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду надсилалась сторонам. З огляду на належне повідомлення учасників справи суд ухвалив у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України здійснювати розгляд справи без їх участі.

Згідно з ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши доводи, які наведені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 27.03.2012 частково задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» до відповідача ФОП Столбової Лілії Валеріївни про стягнення заборгованості за кредитним договором №118/К-07 від 19.09.2007 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті) на суму 267 403, 17 грн., стягнуто з відповідача ФОП Столбової Лілії Валеріївни на користь позивача ПАТ «Дельта Банк» 139 523,78 грн. - заборгованості за кредитним договором №100/КВ-07 від 12.06.2007 на відкриття відновлювальної кредитної лінії; 54 055,98 грн. - заборгованості по відсоткам за кредитним договором №100/КВ-07 від 12.06.2007; 44 518,53 грн. - заборгованості по відсоткам за простроченим кредитом за кредитним договором №100/КВ-07 від 12.06.2007; 12 867,01 грн. - заборгованості по комісії за кредитним договором №100/КВ-07 від 12.06.2007; 8 814,17 грн. - пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 18.08.2011 по 01.02.2012; 6 732,26 грн. - пені за несвоєчасне повернення відсотків за кредитом за період з 18.08.2011 по 01.02.2012; 5 330,35 грн. - витрат по сплаті судового збору.

10.04.2012 Господарським судом Івано-Франківської області видано наказ на примусове виконання вищезазначеного рішення, який дійсний для пред`явлення протягом одного року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону №606-XIV від 21.04.1999) судовий наказ може бути пред`явлений до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

За приписами пункту першого частини 2 цієї ж статті, строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Таким чином, перебіг річного строку пред`явлення наказу від 10.04.2012 розпочинається 11.04.2012 та завершується 11.04.2013.

Згідно з інформацією Відділу державної виконавчої служби у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), яка надана в листі №02-19/В-2369017 від 13.08.2021, наказ Господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2012 в справі №5010/230/2012-9/13 перебував на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), однак, 30.10.2013 державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону №606-XIV від 21.04.1999) винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. У цьому листі також зазначено, що повторно вказаний виконавчий документ до виконання не пред`являвся.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону №606-XIV від 21.04.1999, який був чинний на момент повернення спірного виконавчого документа стягувачу) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Отже у зв`язку з перебуванням спірного наказу на виконанні до 30.10.2013 строк пред`явлення такого документа до виконання перервався внаслідок пред`явлення виконавчого документа до виконання та в силу ч. 1-3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону №606-XIV від 21.04.1999) заново встановився з дня його повернення, тобто 30.10.2013.

Відтак в силу п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону №606-XIV від 21.04.1999) річний строк пред`явлення спірного наказу до виконання заново розпочався починаючи з 30.10.2013, а завершився 30.10.2014.

Оскільки листом Відділу державної виконавчої служби у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №02-19/В-2369017 від 13.08.2021 підтверджено, що повторно вказаний виконавчий документ у даній справі до виконання не пред`являвся, то апеляційний господарський суд доходить до висновку, що стягувач (ПАТ «Дельта Банк») не реалізував свого права на пред`явлення наказу до виконання.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону №606-XIV від 21.04.1999) державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред`явлення документів до виконання.

Відтак після 30.10.2014 у силу п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону №606-XIV від 21.04.1999) стягувач (ПАТ «Дельта Банк») втратив право на пред`явлення виконавчого документа до виконання через відсутність правових підстав для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 29.06.2021 здійснено заміну сторони у виконавчому провадженні по справі №5010/230/2012-9/13 стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

Вказана ухвала мотивована тим, що на підставі договору №2302/К/3 від 31.08.2020, який укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», останнє набуло право вимоги банку до позичальника (ФОП Столбової Л.В.) про стягнення заборгованості за кредитним договором №118/К-07 від 19.09.2007.

Ці ж обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копією протоколу електронного аукціону №UA-EA-2020-07-06-000034-b від 16.07.2020; копією договору №2302/К/3 від 31.08.2020 про відступлення прав вимоги та копіями додатків №1 і №2 до цього договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 ГПК України усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Узагальнюючи вищезазначене суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що на момент відступлення ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» права вимоги ПАТ «Дельта Банк» до позичальника (ФОП Столбової Л.В.) про стягнення заборгованості за кредитним договором №118/К-07 від 19.09.2007, саме ПАТ «Дельта Банк» вже втратило право на пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2012 у справі №5010/230/2012-9/13. При цьому суд апеляційної інстанції виходить зі загальних принципів права, зокрема nemo plus juris ad alium transferre potest quam ipse habet (ніхто не може передати іншому більше прав, аніж має сам).

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що правонаступник первинного стягувача в даній справі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», звернувся до суду зі заявою про видачу дублікату наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2012 у справі №5010/230/2012-9/13 та поновлення строку для пред`явлення його до виконання лише 01.09.2021, тобто за спливом 6 років 10 місяців та 2 днів або більш як 2498 днів (період з 30.10.2014 по 01.09.2021) після закінчення строку пред`явлення цього виконачого документа до виконання.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про задоволення заяви правонаступника стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу, а предметом апеляційного перегляду - наявність/відсутність підстав для поновлення/не поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У відповідності до пункту 19.4. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а за статтею 329 того ж Кодексу у разі пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Причини поважності пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 74 ГПК України.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги та заяви про те, що судовий наказ, ймовірно, був втрачений у зв`язку з перебуванням ПАТ «Дельта Банк» на стадії ліквідації та кадровими змінами в цій установі, а відсутність оригіналу цього виконавчого документа виявлено лише за наслідками перевірки обсягу переданих ПАТ «Дельта Банк» оригіналів документів, які підтверджують кредиторські вимоги по придбаному заявником кредитному портфелю (пулу), апеляційний господарський суд зазначає, що заявником (ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста») не наведено жодних об`єктивних причин (обставин) пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання, які б могли бути визнані судом поважними, задля його поновлення.

Покликання ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на акт від 12.08.2021 про втрату виконавчих документів в результаті перевірки матеріалів кредитної справи №118/к-07 щодо ФОП Столбової Л.В. (а.с.81), який складений працівниками заявника у складі трьох осіб, не є належним та допустимим доказом на підтвердження втрати оригіналу наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2012 у справі №5010/230/2012-9/13 та не узгоджується з іншими доказами по справі, зокрема з договором №2302/К/3 від 31.08.2020 про відступлення прав вимоги, який укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», пунктом 5 якого передбачено, що наявні у банку документи, що підтверджують право вимоги до боржників, передаються банком новому кредитору за відповідним актом не пізніше п`яти днів із дати укладення цього договору.

Більше того такі твердження заявника суперечить його ж позиції про те, що спірний виконавчий документ втрачено у зв`язку з перебуванням ПАТ «Дельта Банк» на стадії ліквідації та кадровими змінами в цій установі, а не ним особисто, вже після передачі банком оригіналів всіх документів, що підтверджують право вимоги до боржників.

Проаналізувавши пункт 1 договору №2302/К/3 від 31.08.2020 про відступлення прав вимоги, який укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» зазмістом якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору, апеляційний господарський суд доходить до висновку, що предметом цього договору були права вимоги, які стосуються не лише боржника у даній справі, а й інших осіб.

Відповідно належним та допустимим доказом на підтвердження об`єктивної відсутності у ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» оригіналу спірного наказу міг би бути акт приймання-передачі оригіналів всіх документів щодо всіх кредиторських вимог по придбаному заявником кредитному портфелю (пулу), серед яких не було б кредитної справи або якого-небудь документа, що стосується боржника у даній справі. Натомість такого доказу заявником не подано.

Кожна сторона під час укладення правочину має поводити себе добросовісно, обачливо й розумно, об`єктивно оцінювати ситуацію. При встановленні наявності обману суд має враховувати стандарт поведінки розумного учасника обороту, який наділений схожими характеристиками зі стороною, введеною в оману.

Якщо обидві сторони правочину є суб`єктами господарської діяльності (професійними комерсантами, підприємцями), стандарти розкриття інформації і можливість введення в оману є зовсім іншими, аніж у випадку, якщо б стороною правочину були дві фізичні особи або банк та пересічний громадянин, споживач банківської послуги. Стандарт розумної та обачливої поведінки комерсанта набагато вищий, порівняно зі стандартом пересічної розумної людини.

Сторони мають інформувати одна одну про важливі обставини, які можуть вплинути на рішення укласти правочин, тому замовчування важливої для сторони інформації, яка могла вплинути на її намір укласти договір, може бути кваліфіковане як обман. Обов`язок щодо розкриття інформації випливає з принципу добросовісності, закріпленого у ст. 3 ЦК України. Водночас нереалістичні уявлення й очікування однієї сторони щодо суті чи наслідків правочину не можуть бути кваліфіковані як введення її в оману іншою стороною. Інша сторона не могла розкрити інформацію про помилковість таких уявлень, оскільки вони є вочевидь нерозумними, неочікуваними, нетиповими.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №910/17876/19, яка в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України враховується апеляційним господарським судом.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази відповідно до вимог ст. 86 ГПК України, суд апеляційної інстанції доходить до висновку що укладаючи з ПАТ «Дельта Банк» договір №2302/К/3 від 31.08.2020 про відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» не могло не усвідомлювати правові наслідки відсутності оригіналу спірного судового наказу та пропуск строку на його пред`явлення до виконання попереднім стягувачем, тобто банком.

Зазначеного вище судом першої інстанції не враховано, тому обґрунтованими є доводи апелянта про те, що суд першої інстанції без наявності будь-яких доказів, визнав встановленою обставину щодо поважності причин пропуску правонаступником стягувача строку на пред`явлення наказу до виконання.

Сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, вищенаведені норми процесуального закону регламентують принцип диспозитивності судового процесу, згідно з яким особа самостійно або через уповноваженого представника здійснює свої процесуальні права та обов`язки.

Приймаючи до уваги вищезазначене, судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції, що строк пред`явлення наказу до виконання пропущений заявником з поважних причин. Зазначені заявником підстави для поновлення пропущеного строку на пред`явлення наказу до виконання, як то акт від 12.08.2021 про втрату виконавчих документів в результаті перевірки матеріалів кредитної справи №118/к-07 щодо ФОП Столбової Л.В. (а.с.81), відхиляються судом та визнаються судом неповажними.

Отже, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання та видачі дублікату наказу, в зв`язку з чим, неправильно задоволив заяву ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» вх. №14718/21 від 01.09.2021.

Ураховуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що апелянтом доведено обґрунтованість аргументів, які заявлені в апеляційній скарзі, щодо наявності визначених у ст. 277 ГПК України підстав для скасування ухвали суду першої інстанції. Відповідно апеляційна скарга боржника підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про видачу дублікату наказу та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по справі №5010/230/2012-9/13.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду ухвалу суду першої інстанції скасовано, то виходячи зі ст. 129 ГПК України апеляційний господарський суд доходить до висновку про зобов`язання ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», як ініціатора судового провадження про видачу дублікату наказу та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по справі №5010/230/2012-9/13, відшкодувати апелянту (боржник) витрати у розмірі 2270,00 грн., які пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Столбової (Гринько) Лілі Валеріївни , б/н від 26.10.2021 (вх.№01-05/3622/21 від 29.10.2021) - задоволити.

Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.09.2021 у справі №5010/230/2012-9/13 - скасувати.

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» вх. №14718/21 від 01.09.2021 про видачу дублікату наказу та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по справі №5010/230/2012-9/13.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (код ЄДРПОУ - 41264766, 04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, 8А) на користь Столбової (Гринько) Лілі Валеріївни (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судового збору в розмірі 2270,00 грн. за подання апеляційної скарги.

Місцевому господарського суду видати наказ у порядку ст. 327 ГПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя: Г.Т. Кордюк

Судді: Н.М. Кравчук

Б.Д. Плотніцький

Повний текст постанови складено 11.01.2022.