РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2022Справа № 910/17977/21
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СОНЯЧНІ ІНВЕСТИЦІЇ» (01103, місто Київ, ВУЛИЦЯ МИХАЙЛА БОЙЧУКА, будинок 1/2)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю "ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП УКРАЇНА" (03048, місто Київ, вул.Медова, будинок 5 В) стягнення заборгованості у розмірі 44 894 грн. 51 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «СОНЯЧНІ ІНВЕСТИЦІЇ» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП УКРАЇНА" (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 44 894 грн. 51 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором оренди нерухомого майна №14/04-2021 від 14.04.2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/17977/21, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 10.11.2021 року була направлена на адреси Сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду поштових конвертів, у зв`язку з відсутністю адресатів, надісланих на адреси Сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "СОНЯЧНІ ІНВЕСТИЦІЇ" є 01103, місто Київ, ВУЛИЦЯ МИХАЙЛА БОЙЧУКА, будинок 1/2, а місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП УКРАЇНА" є 03048, місто Київ, вул.Медова, будинок 5 В.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі №910/17977/21 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адреси Товариства з обмеженою відповідальністю "СОНЯЧНІ ІНВЕСТИЦІЇ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП УКРАЇНА", зазначені на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Позивач та Відповідач мають доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

14.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СОНЯЧНІ ІНВЕСТИЦІЇ» (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП УКРАЇНА» (Орендар) було укладено Договір оренди нерухомого майна №14/04-2021, відповідно до умов якого Орендодавець зобов`язується передати Орендареві в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення №3, площею 33,3 квадратних метрів, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, буд. 9/2, а Орендар зобов`язується прийняти Об`єкт оренди, своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення цього Договору повернути Об`єкт оренди Орендодавцеві відповідно до умов цього Договору. (а.с.19-27)

Згідно з п.3.1 Договору приймання-передача Об`єкта оренди здійснюється Сторонами або їх уповноваженими представниками протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати підписання Сторонами договору, при цьому умовою для передачі Орендодавцем Об`єкта оренди Орендареві та підписання відповідного Акту приймання-передачі є зарахування сум коштів, передбачених п. 4.5.- 4.6. цього Договору, на поточний рахунок Орендодавця.

Загальчий розмір орендної плати за Об`єкт оренди за один місяць оренди становить 18000 грн. 00 копійок, без ПДВ. (п.4.1 Договору)

Положеннями п. 4.2 Договору встановлено, що в орендну плату не включаються та сплачується Орендарем окремо; вартість спожитого опалення, водопостачання гарячої і холодної води, водовідведення, вивіз сміття та його розміщення, оплата за користування телефонною мережею, мережею Інтернет, інші витрати (платежі), що пов`язані з утриманням/користуванням Об`єктом оренди та місцями спільного користування, послуги прибирання Об`єкта оренди, охоронної сигналізації, обслуговування кондиціонерів та вентиляції, утримання будинку та території (далі - експлуатаційні витрати).

4.2.1. Орендар протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання рахунків від Орендодавця або від обслуговуючих організацій (у випадку укладення Орендарем відповідних договорів з обслуговуючими організаціями) сплачує оплату спожитих комунальних послуг за перший повний місяць оренди на підставі наданих Орендодавцем рахунків на оплату та/або на підставі укладених договорів Орендарем; вартість комунальної плати та опалення - згідно наданого відповідною обслуговуючою (постачаючою) організацією рахунку; вартість спожитої електроенергії - згідно із показниками відповідного електролічильника; вартість спожитої води та водовідведення- згідно із показниками відповідного лічильника; послуги радіотелефонного зв`язку та інтернету - згідно отриманого рахунку відповідного постачальника послуги; оплата за вивіз сміття та інших послуг здійснюється Орендарем самостійно, за окремими договорами з компаніями, службами, які надають Орендарю відповідні послуги.

4.2.2. Орендар на підставі рахунку у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця, починаючи з другого місяця оренди і до закінчення дії договору оренди, сплачує авансом не пізніше 5 (п`ятого) числа місяця, за який здійснюється оплата, незалежно від результатів господарської діяльності Орендаря вартість комунальних послуг, що розраховується з урахуванням спожитих Орендарем послуг, за попередній місяць оренди, плюс 5% (п`ять відсотків) від такої суми. У випадку виникнення різниць між сумою сплаченою Орендарем за комунальні послуги та фактично спожитими послугами, відповідні різниці відображаються у рахунках за наступний місяць (у випадку переплати (сплачено більше ніж спожито) за спожиті комунальні послуги - сума до оплати у наступному місяці зменшується збільшується на відповідний розмір переплати; у випадку недоплати (спожито більше ніж сплачено) - сума до оплати у наступному місяці збільшується на відповідний розмір недоплати).

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що за прострочення оплати платежів, передбачених умовами Договору, понад 10 (десять) календарних днів, Орендар сплачує на користь Орендодавця штраф у розмірі 30% від суми заборгованості та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від несвоєчасно внесеної суми, за кожний день прострочення платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди нерухомого майна №14/04-2021 від 14.04.2021 року Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення №3, площею 33,3 квадратних метрів, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, буд. 9/2, що підтверджується Актом прийому - передачі б/н від 14.04.2021 року. (а.с.28)

Крім того, на виконання умов Договору оренди нерухомого майна №14/04-2021 від 14.04.2021 року Орендодавець послуги з оренди приміщення за період з 14.04.2021 року по 30.09.2021 року та комунальні послуги, а Орендар в свою чергу прийняв вказані послуги, що підтверджується Актами надання послуг №74 від 30.04.2021 р. на суму 10 200 грн. 00 коп., №95 від 31.05.2021 р. на суму 18 000 грн. 00 коп., №105 від 31.05.2021 р. на суму 717 грн. 43 коп., №116 від 30.06.2021 р. на суму 18 000 грн. 00 коп., №126 від 30.06.2021 р. на суму 718 грн. 69 коп., №127 від 31.07.2021 р. на суму 18 000 грн. 00 коп., №149 від 31.07.2021 р. на суму 692 грн. 36 коп., №139 від 31.08.2021 р. на суму 18 000 грн. 00 коп., №150 від 31.08.2021 р. на суму 818 грн. 38 коп., №171 від 30.09.2021 р. на суму 18 000 грн. 00 коп., №170 від 30.09.2021 р. на суму 782 грн. 40 коп., а загалом на суму в розмірі 103 929 грн. 26 коп. (а.с.30-40) та здійснив часткову оплату за надані послуги на загальну суму в розмірі 64 029 грн. 26 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. (а.с.41-44)

Позивач неодноразово (27.07.2021 р., 08.09.2021 р.) надсилав на адресу Відповідача претензії з вимогами сплатити заборгованість у розмірі 109 494 грн. 58 коп., що підтверджується копіями описів вкладення у цінні листи від 27.07.2021 р., 08.09.2021 р. (а.с. 45-54)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів за період квітень 2027 р. - вересень 2021 р. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов`язань у останнього утворилась заборгованість по орендній платі у розмірі 17 606 грн. 84 коп. та заборгованість по комунальним платежам у розмірі 2 293 грн. 14 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП УКРАЇНА" пеню у розмірі 2 869 грн. 40 коп., 3% річних у розмірі 525 грн. 13 коп. та штраф у розмірі 21 600 грн. 00 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СОНЯЧНІ ІНВЕСТИЦІЇ» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору оренди нерухомого майна №14/04-2021 від 14.04.2021 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди нерухомого майна №14/04-2021 від 14.04.2021 року Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення №3, площею 33,3 квадратних метрів, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, буд. 9/2, що підтверджується Актом прийому - передачі б/н від 14.04.2021 року, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. (а.с.28)

Крім того, на виконання умов Договору оренди нерухомого майна №14/04-2021 від 14.04.2021 року Орендодавець послуги з оренди приміщення за період з 14.04.2021 року по 30.09.2021 року та комунальні послуги, а Орендар в свою чергу прийняв вказані послуги, що підтверджується Актами надання послуг №74 від 30.04.2021 р. на суму 10 200 грн. 00 коп., №95 від 31.05.2021 р. на суму 18 000 грн. 00 коп., №105 від 31.05.2021 р. на суму 717 грн. 43 коп., №116 від 30.06.2021 р. на суму 18 000 грн. 00 коп., №126 від 30.06.2021 р. на суму 718 грн. 69 коп., №127 від 31.07.2021 р. на суму 18 000 грн. 00 коп., №149 від 31.07.2021 р. на суму 692 грн. 36 коп., №139 від 31.08.2021 р. на суму 18 000 грн. 00 коп., №150 від 31.08.2021 р. на суму 818 грн. 38 коп., №171 від 30.09.2021 р. на суму 18 000 грн. 00 коп., №170 від 30.09.2021 р. на суму 782 грн. 40 коп., а загалом на суму в розмірі 103 929 грн. 26 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку (а.с.30-40) та здійснив часткову оплату за надані послуги на загальну суму в розмірі 64 029 грн. 26 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. (а.с.41-44)

Також при зверненні до суду з вказаним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «СОНЯЧНІ ІНВЕСТИЦІЇ» зазначало, що на виконання умов Договору оренди нерухомого майна №14/04-2021 від 14.04.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП УКРАЇНА" перерахувало 01.11.2021 року грошові кошти у розмірі 20 000 грн. 00 коп., проте доказів надано не було.

Відповідно до ч.1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з визнанням Позивачем обставин сплати Відповідачем грошових коштів у розмірі 20 000 грн. 00 коп., вказані обставини не підлягають доказуванню відповідно до ч.1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Загальчий розмір орендної плати за Об`єкт оренди за один місяць оренди становить 18000 грн. 00 копійок, без ПДВ. (п.4.1 Договору)

У п.4.2.2 Договору визначено, що Орендар на підставі рахунку у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця, починаючи з другого місяця оренди і до закінчення дії договору оренди, сплачує авансом не пізніше 5 (п`ятого) числа місяця, за який здійснюється оплата, незалежно від результатів господарської діяльності Орендаря вартість комунальних послуг, що розраховується з урахуванням спожитих Орендарем послуг, за попередній місяць оренди, плюс 5% (п`ять відсотків) від такої суми. У випадку виникнення різниць між сумою сплаченою Орендарем за комунальні послуги та фактично спожитими послугами, відповідні різниці відображаються у рахунках за наступний місяць (у випадку переплати (сплачено більше ніж спожито) за спожиті комунальні послуги - сума до оплати у наступному місяці зменшується збільшується на відповідний розмір переплати; у випадку недоплати (спожито більше ніж сплачено) - сума до оплати у наступному місяці збільшується на відповідний розмір недоплати).

Проте, Суд зазначає, що за своєю правовою природою рахунок на оплату не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплати товару.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 20.02.2020 у справі №915/400/18, яка враховується судом при розгляді спірних правовідносин у даній справі згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП УКРАЇНА" перед Товариством з обмеженою відповідальністю «СОНЯЧНІ ІНВЕСТИЦІЇ» за Договором оренди нерухомого майна №14/04-2021 від 14.04.2021 року за період червень 2021 року - вересень 2021 року становить 19 900 грн. 00 коп. Проте, оскільки відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі заявлених позовних вимог, Суд розглядає позовні вимоги в межах заявлених Позивачем на суму 19 899 грн. 98 коп.

Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «СОНЯЧНІ ІНВЕСТИЦІЇ» по орендній платі та комунальним платежам у загальному розмірі 19 899 грн. 98 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату по орендній платі в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по орендній платі та комунальним платежам у розмірі 19 899 грн. 98 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 06.06.2021 р. по 02.11.2021 р. у розмірі 525 грн. 13 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов`язання за загальний період з 06.06.2021 р. по 02.11.2021 р. у розмірі 525 грн. 13 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення періоду початку прострочення Відповідача, оскільки якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України). Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню 3% річних за загальний період прострочки з 08.06.2021 р. по 02.11.2021 р. у розмірі 520 грн. 69 коп.

Крім того, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 06.06.2021 р. по 02.11.2021 р. у розмірі 2 869 грн. 40 коп.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що за прострочення оплати платежів, передбачених умовами Договору, понад 10 (десять) календарних днів, Орендар сплачує на користь Орендодавця штраф у розмірі 30% від суми заборгованості та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від несвоєчасно внесеної суми, за кожний день прострочення платежу.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов`язання за загальний період з 06.06.2021 р. по 02.11.2021 р. у розмірі 2 869 грн. 40 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення періоду початку прострочення Відповідача, оскільки якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України). Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню пеня за загальний період прострочки з 08.06.2021 р. по 02.11.2021 р. у розмірі 2 838 грн. 35 коп.

Також Позивач просив суд стягнути з Відповідача 30% штрафу на підставі п.8.2 Договору у розмірі 21 600 грн. 00 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Згідно з частинами 1, 4 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому Суд зазначає, що розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов`язань.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК України та статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім того, Суд звертає увагу, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №917/194/18, від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17.

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що за прострочення оплати платежів, передбачених умовами Договору, понад 10 (десять) календарних днів, Орендар сплачує на користь Орендодавця штраф у розмірі 30% від суми заборгованості.

Суд, перевіривши розрахунок штрафу на підставі п.8.2 Договору оренди нерухомого майна №14/04-2021 від 14.04.2021 року, прийшов до висновку, що вказані позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню та до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 30% штрафу у розмірі 21 600 грн. 00 коп.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП УКРАЇНА" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СОНЯЧНІ ІНВЕСТИЦІЇ» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 19 899 грн. 98 коп., 3% річних у розмірі 520 грн. 69 коп., пеня у розмірі 2 838 грн. 35 коп. та штраф у розмірі 21 600 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем також заявлено про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП УКРАЇНА" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За приписами статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, п. 269). (Аналогічна правова позиція викладена у постанові вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі № 914/434/17).

Як вбачається з матеріалів справи, 06.12.2019 року між Адвокатським об`єднанням «Смарт Лігал Солюшнз Груп» (надалі - Адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СОНЯЧНІ ІНВЕСТИЦІЇ» (надалі - Клієнт) було укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги №1-06/12-19, за змістом якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання.

Додатком №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №1-06/12-19 від 06.12.2019 року Сторони узгодили порядок надання правової (правничої) допомоги.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат Позивачем було подано Акт надання послуг №02 від 02.11.2021 р. на суму 5000 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що Крилевець Є.С. є адвокатом в розумінні Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", що підтверджується свідоцтвом про зайняття адвокатською діяльністю ПТ №2680 від 26.03.2019 року.

Згідно з Актом надання послуг №02 від 02.11.2021 р. Сторони погодили, що Виконавець надав Клієнту наступні послуги: підготовка позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СОНЯЧНІ ІНВЕСТИЦІЇ» до Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП УКРАЇНА" про стягнення за договором №14/04-2021, 2 години - 5000 грн.

Враховуючи викладене та беручи до уваги час на підготовку матеріалів до судового засідання, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, Суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, а тому вимоги Позивача є обґрунтованими та з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 996 грн. 05 коп., пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до п.3 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СОНЯЧНІ ІНВЕСТИЦІЇ» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП УКРАЇНА" (03048, місто Київ, вул.Медова, будинок 5 В, Ідентифікаційний код юридичної особи 44112656) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СОНЯЧНІ ІНВЕСТИЦІЇ» (01103, місто Київ, ВУЛИЦЯ МИХАЙЛА БОЙЧУКА, будинок 1/2, Ідентифікаційний код юридичної особи 41333703) заборгованість у розмірі 19 899 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) грн. 98 (дев`яносто вісім) коп., 3% річних у розмірі 520 (п`ятсот двадцять) грн. 69 (шістдесят дев`ять) коп., пеню у розмірі 2 838 (дві тисячі вісімсот тридцять вісім) грн. 35 (тридцять п`ять) коп., штраф у розмірі 21 600 (двадцять одна тисяча шістсот) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 2 268 (дві тисячі двісті шістдесят вісім) грн. 21 (двадцять одна) коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 996 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 05 (п`ять) коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 10 січня 2022 року.

Суддя О.В. Чинчин