УХВАЛА

м. Київ

17.01.2022Справа № 910/494/22

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Державного підприємства "Дослідне господарство Агрофірма "Надія" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України"

до відповідача-1: Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, відповідача-2: Фонду державного майна України

про визнання права постійного користування земельними ділянками

УСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Дослідне господарство Агрофірма "Надія" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" (далі - позивач, ДП "ДГ АФ "НАДІЯ" ІСГПС НААНУ") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - відповідач-1), Фонду державного майна України (далі - відповідач-2) з такими вимогами:

- визнати за ДП "ДГ АФ "НАДІЯ" ІСГПС НААНУ" право постійного користування земельними ділянками загальною площею 3943,4910 га, що знаходяться на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області;

- зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру здійснити державну реєстрацію речового права постійного користування земельними ділянками загальною площею 3943,4910 га за ДП "ДГ АФ "НАДІЯ" ІСГПС НААНУ", на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області згідно затвердженої Технічної документації із землеустрою по інвентаризації земель та складанню документів, що посвідчують право на земельні ділянки ДП "ДГ АФ "НАДІЯ" ІСГПС НААНУ" на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області;

- зобов`язати Фонд державного майна України внести відомості до Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо нерухомого майна - земельних ділянок ДП "ДГ АФ "НАДІЯ" ІСГПС НААНУ" загальною площею 3943,4910 га, що знаходяться на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області.

Дослідивши матеріали позовної заяви № 22/01/12-1 від 12.01.2022 (вх. № 494/22 від 12.01.2022), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Позивачем не дотримано вимог п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки зміст позовних вимог викладено не в повному обсязі.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить суд:

- визнати за ДП "ДГ АФ "НАДІЯ" ІСГПС НААНУ" право постійного користування земельними ділянками загальною площею 3943,4910 га, що знаходяться на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області (пункт 2 прохальної частини позовної заяви, далі - Вимога-1);

- зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру здійснити державну реєстрацію речового права постійного користування земельними ділянками загальною площею 3943,4910 га за ДП "ДГ АФ "НАДІЯ" ІСГПС НААНУ", на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області згідно затвердженої Технічної документації із землеустрою по інвентаризації земель та складанню документів, що посвідчують право на земельні ділянки ДП "ДГ АФ "НАДІЯ" ІСГПС НААНУ" на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області (пункт 3 прохальної частини позовної заяви, далі - Вимога-2);

- зобов`язати Фонд державного майна України внести відомості до Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо нерухомого майна - земельних ділянок ДП "ДГ АФ "НАДІЯ" ІСГПС НААНУ" загальною площею 3943,4910 га, що знаходяться на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області (пункт 4 прохальної частини позовної заяви,далі - Вимога -3).

Проте позовні вимоги, наведені у пунктах 2, 3, 4 прохальної частини позовної заяви, не містять переліку спірних земельних ділянок (загальна площа яких стаовить 3943,4910 га), зазначення кадастрових номерів та площ таких земельних ділянок.

Крім того, у позовній вимозі, зазначеній у п. 3 прохальної частини позовної заяви, не зазначено ким та коли затверджено Технічну документацію, згідно якої позивач просить суд зобов`язати відповідача-1 здійснити державну реєстрацію речового права постійного користування спірними земельними ділянками.

Разом з тим, суд звертає увагу, що предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача (відповідачів), стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивачем не дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

У позовній заяві позивач посилається на ряд актів, прийнятих відповідним органом, а саме:

- «Загальні засади землекористування і землеустрою», затвердженіПостановою ЦБК СРСР від 15 грудня 1928 року;

- постанова ЦВК СРСР від 7 липня 1935 року № 1385 «Про видачу сільськогосподарським артілей державних актів на безстрокове (вічне) користування землею»;

- протокол № 37 засідання виконкому Роменської районної ради від 06.11.1954 року;

- Розроблювальна відомість за 1954 рік;

- рішення виконкому Роменської районної ради від 20.11.1956 року (протокол № 31);

- рішення Роменського райвиконкому від 20.11.1956 року;

- рішення виконкому Роменської районної ради № 725 від 15.11.1957 року (протокол № 25);

- пояснювальна записка до річного звіту за 1958 рік щодо земель радгоспу ім. Леніна;

- довідка про зміну складу земельних угідь станом на 01.11.1958 рік щодо площі радгоспу ім. Леніна;

- рішення Роменського райвиконкому від 18.09.1958 року;

- рішення Роменського райвиконкому від 03.11.1959 року;

- протокол засідання виконкому Роменської районної ради № 21 від 24.10.1973 року, яким було затверджено проєкт внутрігосподарського землеустрою радгоспу ім. Леніна;

- постанова Ради Міністрів УРСР № 273 від 05.06.1976 року;

- рішення Сумської обласної ради № 347 від 26.06.1976 року;

- рішення виконкому Роменської районної ради № 345 від 29.06.1976 року;

- Статут Сумської обласної сільськогосподарської дослідної станції Міністерства сільського господарства УРСР, затверджений 1961 року;

- розпорядження Ради Міністрів УРСР №526-р від 21.08.1981;

- наказ Міністерства сільського господарства УРСР № 274 від 22.08.1984 року;

- наказ Науково-виробничого обєдналня «Еліта» № 552 від 30.08.1984 року про розукрупнення елітно-насінницького радгоспу ім. Леніна;

- наказ УААН № 302 від 13.12.1991 року, згідно якого елітно-насінницький радгосп ім. Леніна перейменовано в Державне підприємство «Дослідницьке господарство ім. Леніна»;

- рішення виконкому Роменської районної ради № 119 від 17.07.1990 року;

- рішення Роменської районної ради від 10.02.1992 року;

- рішення Роменської районної ради від 131.01.1998 року;

- розпорядження голови Роменської районної державної адміністрації № 119 від 28.03.2001 року, яким було передбачено перереєструвати ДП ДГ ім. Леніна Сумської сільськогосподарської дослідної станції на ДП ДГ Агрофірма «Надія»;

- наказ УААН № 16 від 21.02.2001 року «Про перейменування Дослідного господарства ім Леніна в Дослідне господарство Агрофірма «Надія»»;

- Статут Сумського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук, затверджений у 2001 році;

- розпорядження Роменської районної державної адміністрації № 541 від 05.08.2011 року, яким було видано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчуються право постійного користування ДП "ДГ АФ «Надія» на земельні ділянки;

- наказ Української академії аграрних наук від 13 грудня 1991 року №303 «Про перейменування радгоспу імені Леніна Сумської державної сільськогосподарської дослідної станції в дослідне господарство імені Леніна Сумської державної сільськогосподарської дослідної станції»;

- наказ № 16 від 21 лютого 2001 року про перейменування дослідного господарства імені Леніна Сумської державної сільськогосподарської дослідної станції в дослідне господарство «Агрофірма «Надія» Сумської державної сільськогосподарської дослідної станції;

- постанова Президії Національної академії аграрних наук від 06 листопада 2013 року «Про результати державної атестації наукових установ Національної академії аграрних наук України в 2013 році» та наказом НААН від 18 грудня 2013 року № 196 «Про перепідпорядкування Державного підприємства «Дослідне господарство о Агрофірма «Надія»;

- наказ Української академії аграрних наук від 15.04.1992 №103 "Про використання основних та обігових фондів наукових установ, господарств, підприємств та організацій, що входять до складу Української академії аграрних наук";

- постанова УААН Президії УААН «Про майнові відносини в системі Академії», протокол № 2 від 27 лютого 1996 року;

- постанова КМУ від 22.06.1999 року № 1089 «Про перелік установ, організацій та підприємств, які входять до складу Української академії аграрних наук» ДП «ДГ «АФ Надія».

У позовній заяві позивач також посилається на ряд ряд доказів, а саме:

- Державна книга реєстрації землекористувань Роменського району за 1956-1963 роки (запис № 20) на підставі Рішення Роменського райвиконкому від 20.11.1956 року;

- Акти приймання-передачі від 15.09.1960 та 17.09.1960, відповідно до яких радгосп ім. Леніна було передано на баланс Сумської обласної сільськогосподарської дослідної станції Міністерства сільського господарства УРСР;

- Акти комплексної ревізії радгоспу ім. Леніна станом на 10.12.1963 року та 05.11.1966 року;

- Державна книга реєстрації землекористувань за 1963-1970 роки (запис № 20) на підставі Рішення Роменського райвиконкому від 20.11.1956 року;

- дані земельно-шнурової книги радгоспу ім. Леніна Перехрестівської сільської ради, згідно яких площа землекористування радгоспу з 1972 по 1975 рік становила 6035 га;

- дані Звіту про розподіл земель по землекористувачам та про використання земель 1976 року щодо площі землекористування радгоспу ім. Леніна;

- Акт приймання-передачі від 07.08.1976 року, відповідно до якого колгосп «Іскра» було перетворено в радгосп «Іскра» та приєднано до елітно-насінницького радгоспу ім. Леніна Сумської обласної сільськогосподарської дослідної станції Міністерства сільського господарства УРСР;

- проєкт внутрігосподарського землеустрою радгоспу ім. Леніна, розробленого у 1981 році, затверджений рішенням виконкому Роменської районної ради № 60 від 07.02.1981 року;

- лист Міністерства сільського господарства УРСР №27/8-404 від 01.06.1981 року «Про створення Полтавського та Сумського НВО «Еліта»;

- довідки про розміри землекористування і склад земельних угідь ДП ДГ ім. Леніна з 1994 по 1997 рік;

- довідки про розміри землекористування і склад земельних угідь ДП ДГ ім. Леніна з 1998 по 2000 рік;

- постанова Сумського окружного адміністративного суду від 4 вересня 2017 року у справі № 818/1066/17.

Проте, позивач не додає до позовної заяви належним чином засвідчені копії таких актів та доказів (або засвідчені витяги з них).

Крім того, у абз. 8 стор. 10 позовної заяви позивач стверджує, що "частина із вказаних земельних ділянок була поділена на земельні ділянки площею 2 га та передана у власність фізичним особам на загальну площу 1 648, 9155 га", проте жодні докази на підтвердження наведеного не зазначає.

Крім того, на 1 та 2 сторінках позовної заяви позивачем зазначено учасників судового процесу: позивача, відповідача-1, відповідача-2, а також третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Сумській області.

Однак, позивачем у позові не зазначено правових підстав щодо залучення вказаної особи до участі у справі, відтак, позивачем не здійснено належного та достатнього викладу обставин, якими обґрунтовані позовні вимоги, а саме в контексті необхідності залучення до участі у справі третьої особи, яку зазначено у позові самим позивачем.

Водночас, за змістом ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Як вбачається з позовної заяви і доданих до неї документів, позивач із заявою про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, до суду не звертався, а рівно позивач не зазначив, на які права чи обов`язки визначеної ним у позові третьої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі, а також не зазначив, на стороні якого саме відповідача (відповідача-1 або відповідача-2) визначену ним третю особу належить залучити до участі у справі.

З огляду на наведене позовна заяви не містить повного викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначено та не додано докази, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви не додано жодних доказів надсилання відповідачу-1 та відповідачу-2 копії позовної заяви і доданих до неї документів, що підтверджується переліком додатків, зазначених до позовної заяви.

Наведене, в свою чергу, свідчить про недотримання позивачем вимог п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" з 1 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 2481 грн.

Згідно з п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру та немайнового характеру.

Судовий збір з позовної заяви, зокрема, про право постійного користування земельними ділянками, - визначається з урахуванням вартості спірного майна (земельних ділянок), тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом п. 3 ч. 3 ст. 162, ст. 163 ГПК України такий обов`язок покладається на позивача.

За Вимогою-1 позивачем заявлено вимогу майнового характеру, а за Вимогами-2 та 3 - вимоги немайнового характеру, отже, при зверненні до Господарського суду міста Києва з даною позовною заявою, позивач повинен був сплатити судовий збір за Вимогою-1 у сумі, визначеній відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", а за Вимогами-2 та 3 у загальній сумі 4962,00 грн (2481,00 грн х 2).

Як вбачається з позовної заяви, позивач не визначив вартість майна (земельних ділянок) за Вимогою-1 (про визнання права постійного користування земельними ділянками загальною площею 3943,4910 га), не навів жодних обгрунтувань та не зазначив жодних доказів на підтвердження вартості спірних земельних ділянок.

Проте, позивачем до позовної заяви не додано жодних доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, що підтверджується переліком додатків, зазначених до позовної заяви.

З огляду на наведене, позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п. 4, 5 ч. 3 ст. 162, п. 1, 2 ч. 1, ч. 2 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- позовні вимоги викласти у повному обсязі;

- надати належним чином засвідчені копії актів та доказів (або засвідчені витяги з них), на які позивач посилається у позовній заяві;

- навести виклад обставин заявлених позовних вимог в контексті необхідності залучення до участі у справі третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Сумській області;

- надати належні докази, які підтверджують відправлення відповідачам-1, 2 позовної заяви і доданих до неї документів;

- надати належні докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 162, 164, 172, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- позовні вимоги викласти у повному обсязі;

- надати належним чином засвідчені копії актів та доказів (або засвідчені витяги з них), на які позивач посилається у позовній заяві;

- навести виклад обставин заявлених позовних вимог в контексті необхідності залучення до участі у справі третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Сумській області;

- надати належні докази, які підтверджують відправлення відповідачам-1, 2 позовної заяви і доданих до неї документів;

- надати належні докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 17.01.2022 та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана ГУМЕГА