УХВАЛА

м. Київ

13.01.2022Справа № 910/20028/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглядаючи справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК КУРАХІВСЬКА ЦЗФ» до Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» про стягнення 95 470, 76 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК КУРАХІВСЬКА ЦЗФ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» про стягнення 95 470, 76 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем, як перевізником, вимог чинного законодавства України, в частині збереження прийнятого до перевезення вантажу, у зв`язку із чим позивачу заподіяні збитки у вигляді вартості втраченого майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

31.12.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на відсутність причинного зв`язку між діями перевізника і втратою або ушкодженням вантажу, що свідчить про відсутність вини залізниці.

Разом із відзивом на позовну заяву, відповідачем подано клопотання про витребування у позивача та АТ «ДТЕК «Західенерго» наступних доказів:

- посвідчення про якість рядового вугілля (продуктів збагачення), результат аналізу лабораторії, які відповідають Типовій формі УПД-35 «Посвідчення про якість», встановленій «Інструкцією з обліку видобутку рядового вугілля і готової вугільної продукції на шахтах, розрізах та збагачувальним (брикетних) фабриках Мінвуглепрому України», затвердженою наказом Мінвуглепрому України від 17.09.1996 № 466, які містять інформацію щодо % вологості вугілля, що перевозилось за спірними залізничними накладними №№ 50128073, 50106798, 50183078, 50092089, 50133602, 50279058, 49928278;

- копії договору від 27.01.2016 № 1-1-2016/006, на підставі якого здійснювалося постачання вугілля за залізничними накладними №№ 50128073, 50106798, 50183078, 50092089, 50133602, 50279058, 49928278;

- платіжних доручень або інших фінансових документів, що підтверджують оплату AT «ДТЕК «Західенерго» вартості поставленого вугілля згідно з вищевказаними залізничними накладними;

- інформацію щодо виробника спірної вугільної продукції.

Розглянувши подане клопотання, суд вважає, що відсутні підстави для його задоволення з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Частиною 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч. 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

За приписами ст. 115 Статуту залізниць України, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявні довідки відправника про вартість вантажу (вугільної продукції).

При цьому, Статут залізниць України не передбачає обов`язкового додання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

Крім того, суд зазначає, що предметом розгляду даної справи є вимога позивача про стягнення з відповідача збитків у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні, тоді як здійснення оплати за поставку спірного вантажу та визначення виробника спірної вугільної продукції не входить до предмету доказування у даній справі.

З огляду на викладене, відсутні підстави для витребування доказів на підтвердження вартості відправленого вантажу за залізничними накладними №№ 50128073, 50106798, 50183078, 50092089, 50133602, 50279058, 49928278, платіжних доручень або інших фінансових документів, що підтверджують оплату АТ «ДТЕК «Західенерго» вартості вугілля, поставленого за зазначеними накладними, та інформації щодо виробника спірної вугільної продукції.

Суд також зазначає, що відомості щодо вологості вугілля, що перевозилось відповідачем, вказано у залізничних накладних №№ 50128073, 50106798, 50183078, 50092089, 50133602, 50279058, 49928278. При цьому норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) обраховується з урахуванням приписів п. 27 Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту).

За таких обставин відсутні підстави для витребування посвідчень про якість рядового вугілля (продуктів збагачення), результатів аналізу лабораторії, які відповідають Типовій формі УПД-35 «Посвідчення про якість», встановленій «Інструкцією з обліку видобутку рядового вугілля і готової вугільної продукції на шахтах, розрізах та збагачувальним (брикетних) фабриках Мінвуглепрому України», затвердженою наказом Мінвуглепрому Українги від 17.09.1996 № 466, які містять інформацію щодо % вологості вугілля, що перевозилось за спірними залізничними накладними №№ 50128073, 50106798, 50183078, 50092089, 50133602, 50279058, 49928278.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про витребування доказів.

Керуючись статтями 81, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» про витребування доказів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.С. Комарова