СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Харків Справа № 922/1636/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М. , суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участю представників сторін:

від позивача Танчак Н.В., в порядку самопредставництва (витяг з ЄДРПОУ);

від відповідача Бикова О.Ю., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 01.04.2015 №3238) на підставі ордеру від 13.01.2022 серії АХ №1085855;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача, Комунального підприємства Харківські теплові мережі, м. Харків (вх. №3805 Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 25.11.2021 (дата складання повного тексту ухвали 29.11.2021, суддя Лавренюк Т.А.) за результатом розгляду заяви про відстрочення виконання рішення суду у справі №922/1636/21

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків,

до Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт", м. Харків,

про стягнення 11 750 898,92грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.11.2021 у справі №922/1636/21 заяву Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт" про відстрочення виконання судового рішення у справі № 922/1636/21 задоволено; відстрочено виконання рішення Господарського суду Харківської області від 15.07.2021 у справі № 922/1636/21 строком на 1 (один) рік з дня ухвалення відповідної ухвали.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована наступним:

- матеріалами справи доведений факт наявності у відповідача непогашеної заборгованості контрагентів, у зв`язку з чим несвоєчасне погашення боржником заборгованості сталося не лише з вини комунального підприємства, а і з підстав несвоєчасного отримання чи неотримання коштів з оплати послуг з боку населення, бюджетних установ та госпрозрахункових суб`єктів (у тому числі й стягувача), які не здійснюють своєчасну оплату за надані Комунальним спеціалізованим підприємством "Харківгорліфт" послуги;

- Комунальне спеціалізоване підприємство "Харківгорліфт" здійснює господарську діяльність з надання цілодобових житлово-комунальних послуг, в тому числі населенню та бюджетним організаціям, з утримання ліфтового господарства багатоповерхових будинків м.Харкова, а тому примусове стягнення заборгованості, зокрема, накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, опис та його можлива реалізація у встановленому законом порядку може призвести до неможливості подальшого надання послуг з утримання ліфтового господарства, зупинення або обмеження диспетчеризації ліфтового господарства, без якої можуть залишитись об`єкти соціальної сфери - лікарні, державні та комунальні установи та інші важливі об`єкти інфраструктури міста Харкова;

- відстрочка виконання рішення суду надасть можливість боржнику вирішити питання заборгованості між комунальними підприємствами на рівні власника майна комунальних підприємств, вжити інвентаризаційних заходів з метою виявлення майна, що не використовується у господарській діяльності, врегулювати питання взаємної заборгованості між стягувачем та боржником;

- враховуючи специфічний вид діяльності Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт", необхідність врахування інтересів територіальної громади, фізичних та юридичних осіб споживачів боржника, недопущення негативних наслідків за результатом зупинки діяльності підприємства боржника, а також за наслідком дослідження фінансового стану боржника, ступіню його вини у виникненні цього спору, наявні правові підстави для надання відстрочки виконання рішення суду.

Позивач, Комунальне підприємство Харківські теплові мережі, з ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, просить ухвалу господарського суду Харківської області від 25.11.2021 у справі №922/1636/21 скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Комунального спеціалізованого підприємства Харківгорліфт про відстрочення виконання судового рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» посилається на наступне:

- місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали не було надано оцінки балансу інтересів позивача, у тому числі його фінансовому стану та наявності непогашеної іншої контрагентами кредиторської заборгованості, характеру здійснюваної позивачем господарської діяльності та її соціального значення; у відповідності до звіту про фінансові результати за 1 квартал 2021 року за позивачем обліковується збиток у розмірі 10,073млрд.грн, що значно більше за збитки відповідача;

- наявна заборгованість позивача перед відповідачем у розмірі 157 130,79грн не є співмірною з обсягом заборгованості відповідача перед Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі», тому у сукупності з іншими доводами заявника не може свідчити про обґрунтованість відстрочення виконання судового рішення у цій справі;

- судом першої інстанції не враховано, що безпідставне надання розстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, тому не може вважатися законним та обґрунтованим і є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2021 для розгляду справи №922/1636/21 визначено колегію у складі: Гребенюк Н.В. головуючий суддя (суддя-доповідач), судді: Слободін М.М., Шутенко І.А.

Ухвала Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2021 у справі №922/1636/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на ухвалу господарського суду Харківської області від 25.11.2021 у справі № 922/1636/21; призначено справу до розгляду на 13.01.2022 о 12:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду; встановлено відповідачу строк до 29.12.2021 включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії та доданих до нього документів іншим сторонам у справі в порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України; встановлено сторонам строк до 29.12.2021 включно для подання до Східного апеляційного господарського суду заяв та клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги з доказами надіслання їх копій іншим учасникам справи; витребувано у господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1636/21.

20.12.2021 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/1636/21.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити, ухвалу господарського суду Харківської області від 25.11.2021 у справі №922/1636/21 скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Комунального спеціалізованого підприємства Харківгорліфт про відстрочення виконання судового рішення.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, підтримав вимоги заяви про відстрочення виконання рішення та викладені в ній обставини, просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, у квітні 2021 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» про стягнення з відповідача заборгованості за договором про постачання теплової енергії від 01.04.2007 №7153 в розмірі 8 563 826,16грн, 3% річних в розмірі 743 304,33грн, пені в розмірі 15 624,36грн, збитків від інфляції в розмірі 2 428 144,07грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.07.2021 у справі №922/1636/21 позов задоволено частково, стягнуто з Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт" на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" 7 195 823,41грн основного боргу, 516 641,68грн 3% річних, 1 201 853,17грн збитків від інфляції, 15 624,36грн пені, 133 949,14грн судового збору.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 апеляційну скаргу Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт" залишено без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 15.07.2021 у справі №922/1636/21 залишено без змін.

15.11.2021 до господарського суду Харківської області надійшла заява Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт" про відстрочення виконання судового рішення, в якій відповідач просив відстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 15.07.2021 у справі №922/1636/21, яке залишене в силі 02.11.2021, на строк 1 рік з дати набрання законної сили ухвалою суду за результатами розгляду цієї заяви.

В обґрунтування вимог заяви про відстрочення виконання рішення суду Комунальне спеціалізоване підприємство «Харківгорліфт» посилалось на те, що:

- відповідач знаходиться у скрутному фінансовому становищі, має специфічний вид діяльності підприємства з цілодобового надання житлово-комунальних послуг, тому за умови неможливості виконання судового рішення на даний час арешт коштів на рахунках боржника або продаж його майна, вжиття державним або приватним виконавцем заходів по примусовому виконанню рішення може призвести до зупинення діяльності комунального підприємства, неможливості виконання покладених на нього завдань надання житлово-комунальних послуг, у тому числі бюджетним установам та населенню;

- скрутний фінансовий стан боржника підтверджується звітом про фінансові результати (ф. № 2) за період 1 півріччя 2021 року, відповідно до якого обліковується збиток у розмірі 23 000 000,00грн; сам стягувач має перед Комунальним спеціалізованим підприємством "Харківгорліфт" заборгованість за надані послуги з технічного обслуговування та ремонту ліфтів;

- несвоєчасне погашення боржником заборгованості сталося не лише з вини комунального підприємства, а і з підстав несвоєчасного отримання та неотримання коштів з оплати послуг з боку населення, бюджетних установ та госпрозрахункових суб`єктів таких же комунальних підприємств, які не здійснюють своєчасну оплату за надані Комунальним спеціалізованим підприємством "Харківгорліфт" послуги, оскільки джерелом фінансування для оплати заборгованості, що утворилась у боржника перед стягувачем, є кошти, отримані ним в якості оплати наданих послуг;

- надання відстрочення виконання судового рішення надасть змогу вжити заходів щодо погашення дебіторської заборгованості, дозволить ініціювати вирішення питань заборгованості між комунальними підприємствами, вжити інвентаризаційних заходів з метою виявлення майна, що не використовується у господарській діяльності, врегулювати питання взаємної заборгованості.

До наведеної заяви відповідачем додані копія звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за І півріччя, оборотно-сальдова відомість по рахунку 361 за 9 місяців 2021 року.

Заперечуючи проти задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання судового рішення, позивач посилався на те, що:

- доводи відповідача про те, що сума, присуджена до стягнення судовим рішенням у справі №922/1636/21, є надто великою у зв`язку з тяжким фінансовим становищем не необґрунтовані, зважаючи на положення статті 42 ГК України, за яких підприємництво є самостійною, здійснюваною на власний ризик господарською діяльністю; збитковість діяльності підприємства, наявність кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності самостійним суб`єктом господарювання, тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочення виконання судового рішення;

- позивач, як і відповідач, є комунальним підприємством, створеним на підставі розпорядження Харківської обласної державної адміністрації, здійснює господарську діяльність із забезпечення тепловою енергією населення та підприємств, установ та організацій усіх форм власності міста Харкова, селища Песочин Харківського району, селища Солоницівка Дергачівського району Харківської області, тому нездійснення розрахунків перед позивачем може спричиняти тягар для забезпечення потреб опалювального сезону для населення;

- заявником не доведено належними та допустимими доказами обставин, які мають характер особливих або виняткових, та які давали б підстави для відстрочки виконання рішення суду відповідно до статті 331 ГПК України.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Принцип обов`язковості судових рішень має місце у нормах статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до частини другої якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні приписи містяться у ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, а саме: судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною першою статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 331 ГПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вказана норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних з проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

При цьому положення ГПК України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 кодексу.

Відповідно до вказаної статті господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Разом з тим, необхідно враховувати, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, легітимні сподівання на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить майно цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація „потерпілій стороні за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як «потерпілої сторони»; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Обов`язково мають враховуватися інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.

Водночас, на державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява № 6962/02).

З огляду на вищевикладене, запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення, при цьому винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Відтак, особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що стягувач, позивач, є комунальним підприємством, власником і засновником якого є Харківська міська рала, основним видом діяльності якого є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Відповідач, боржник, також є комунальним підприємством, власником і засновником якого є Харківська міська рала, а основним видом якого є надання будівельно-монтажних робіт.

Таким чином, як стягувач, так і боржник у даній справі є суб`єктами надання житлово-комунальних послуг.

Як встановлено вище, відповідач в обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення посилався на скрутний фінансовий стан, що підтверджується Звітом про фінансові результати (ф. № 2) за період 1 півріччя 2021 року, відповідно до якого обліковується збиток у розмірі 23 000 000,00грн.

За даними обліково-сальдової відомості рахунку № 361 заборгованість контрагентів перед Комунальним спеціалізованим підприємством "Харківгорліфт" складає 22 560 144,55грн, у тому числі стягувача за надані послуги з технічного обслуговування та ремонту ліфтів за договорами № 488 від 02.02.2018 на суму 26 603,68грн; № 437 від 22.01.2019 на суму 108 231,00грн; № 512 від 03.01.2020 на суму 4 911,82грн, а також за технічну експлуатацію вбудованої котельної за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 195А за договорами № 17100108 від 01.10.2018 на суму 10 478,03грн та № 17100101 від 01.10.2019 на суму 6 906,26грн.

Також боржник зазначав про те, що несвоєчасне погашення заборгованості сталося не лише з вини комунального підприємства, а і з підстав несвоєчасного отримання та неотримання коштів з оплати послуг з боку населення, бюджетних установ та госпрозрахункових суб`єктів, які не здійснюють своєчасну оплату за надані Комунальним спеціалізованим підприємством "Харківгорліфт" послуги, оскільки джерелом фінансування для оплати заборгованості, що утворилась у боржника перед стягувачем є кошти, отримані ним в якості оплати послуг.

З огляду на викладене, керуючись принципами розумності та справедливості, беручи до уваги матеріальні інтереси обох сторін, характер здійснюваної ними господарської діяльності, її суспільне значення, враховуючи необхідність дотримання балансу і рівноваги інтересів стягувача та боржника, а також зважаючи на те, що заявник наразі позбавлений можливості виконати рішення суду у зв`язку з своїм незадовільним, скрутним матеріальним (фінансовим) станом, що знайшло своє підтвердження матеріалами справи, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість висновку місцевого господарського суду щодо наявності підстав про відстрочення виконання рішення господарського суду Харківської області від 15.07.2021 у справі №922/1636/21.

Судова колегія звертає увагу, що передбачена процесуальним законом можливість відстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін.

Більш того, беручи до уваги реальне незадовільне фінансове становище боржника, слід зауважити, що наразі виконання рішення суду може призвести до його неплатоспроможності, з огляду на що в даному випадку відстрочка виконання рішення суду здійснюється з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора, що свідчить про дотримання справедливого балансу інтересів сторін у цій справі.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що за практикою Європейського Суду з прав людини в окремих справах проти України встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (див. Корнілов та інші проти України, заява №36575/02, ухвала від 7 жовтня 2003 року; тривалість виконання - вісім місяців).

Разом з тим, щодо заявленого боржником строку відстрочення виконання рішення суду, слід звернути увагу на те, що у відповідності до приписів ч. 5 ст. 331 ГПК України, відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, тому заявлений боржником строк відстрочення виконання рішення суду тривалістю один рік з моменту постановлення ухвали про відстрочення виконання рішення суду є необґрунтованим.

Враховуючи наведене у сукупності, місцевий господарський суд при постановленні оскаржуваної ухвали дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заяви відповідача в частині застосування дискреційних повноважень суду для відстрочення виконання судового рішення, забезпечив дотримання балансу інтересів сторін та їх рівноваги, однак допустив порушення норм процесуального права в частині визначення строку, допустимого для здійснення відповідного відстрочення виконання судового рішення, що у розумінні вимог частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України є підставою для зміни судового рішення у відповідній частині, у зв`язку з чим ухвалу господарського суду Харківської області від 25.11.2021 у справі №922/1636/21 слід змінити, задовольнивши заяву Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» про відстрочення виконання судового рішення у справі №922/1636/21 частково; відстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 15.07.2021 у справі №922/1636/21 на строк 1 (один) рік з моменту ухвалення такого рішення; в задоволенні інших вимог заяви Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» відмовити.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, п.2 ч.1 ст. 275, п.4 ч.1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Харківські теплові мережі (вх. №3805 Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 25.11.2021 у справі №922/1636/21 - задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 25.11.2021 у справі №922/1636/21 змінити, виклавши її у наступній редакції:

«Заяву Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» про відстрочення виконання судового рішення у справі №922/1636/21 задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 15.07.2021 у справі №922/1636/21 на строк 1 (один) рік з моменту ухвалення такого рішення.

В задоволенні інших вимог заяви Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» відмовити».

Стягнути з Комунального спеціалізованого підприємстваХарківгорліфт» (61024, м.Харків, вул. Ярослава Мудрого, 30/32; код ЄДРПОУ - 34754617) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11; код ЄДРПОУ - 31557119) судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 1 135,00грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок та строки оскарження до Верховного Суду встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.01.2022.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко