ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

18.01.2022м. ДніпроСправа № 904/7908/21

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м.Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код 20474912)

до Фізичної особи-підприємця Бричука Сергія Володимировича ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про стягнення 6 764 грн. 53 коп.

Суддя Загинайко Т.В.

Без виклику (повідомлення) представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№7458/21 від 14.09.2021) до відповідача - Фізичної особи-підприємця Бричука Сергія Володимировича про стягнення 6 764 грн. 53 коп. - збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Також просить стягнути судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у клопотанні (вх№5116/21 від 25.10.2021) про закриття позовного провадження просить провадження у справі № 904/7908/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» АРКС» до ОСОБА_1 закрити, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

В обґрунтування посилається на те, що: - транспортний засіб Peugeot Partner державний номерний знак НОМЕР_1 , який став учасником ДТП, не обліковується за ним як за фізичною особою - підприємцем та не використовується у його господарській діяльності; - надавався ОСОБА_2 у тимчасове користування; - останній не перебуває з ним у трудових відносинах та не є його працівником.

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд зазначає про таке.

З матеріалів справи вбачається, що 31.08.2018 між позивачем - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС», як страховиком, та ОСОБА_3 , як страхувальником, було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 259022а8дк (далі - Договір).

Предметом даного Договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Suzuki», державний номерний знак НОМЕР_2 .

У відповідності до умов Договору позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

21.06.2019 ОСОБА_2 , керуючи транспортним державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Кривий Ріг допустив зіткнення з транспортним засобом «Suzuki», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.

Відповідно до Постанови Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу від 03.07.2019 по справі № 216/4071/19, ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Страхувальник звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку. На підставі даної заяви було складено страховий акт №АRХ2476528 від 04.07.2019.

На підставі страхового акту позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 37 366грн. 39 коп.¦

Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», то остання керуючись ст. ст. 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувала АТ «СК «АРКС» страхове відшкодування в розмірі 30 601грн.86коп.

Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 6 764 грн. 53 коп.

Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем в порядку ст..ст.993,1187,1194 Цивільного Кодексу України щодо відшкодування збитків в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з частиною першою статті 45 Господарського Процесуального Кдексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього кодексу, зокрема, фізичні особи, які не є підприємцями. Винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, визначені у статті 20 цього кодексу.

Приписами пунктів 1, 10 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

З огляду на положення частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, а також статей 4 і 45 цього кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019р. у справі №910/8729/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.12.2019р. у справі №921/367/19.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно з частиною першою статті 128 Господарського Кодексу України, громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього кодексу.

За змістом статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Для віднесення справи до господарської юрисдикції суду необхідно визначити, чи правовідносини та спір є господарськими. Зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до статті 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Зі змісту позову вбачається, що позивач звертається до господарського суду з приводу порушення його права як страховика до відповідача зі статусом - фізична особа- підприємець. Предметом позовних вимог є стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, що транспортний засіб Peugeot Partner державний номерний знак НОМЕР_1 обліковується за відповідачем, як фізичною особою- підприємцем. З відповіді від НПУ вбачається, що транспортний засіб Peugeot Partner державний номерний знак НОМЕР_1 обліковується за ОСОБА_4 , як за фізичною особою.

Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо перебування Шумкова М.П. у трудових відносинах з Фізичною особою підприємцем Бричуком Сергієм Володимировичем.

Таким чином, правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем не є господарсько-правовими. Ці відносини мають ознак цивильних. Спір виходячи з суб`єктного складу сторін, не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства і є цивільно-правовим.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

За таких обставин, провадження у справі №904/7908/21 підлягає закриттю.

Відповідно до пункту 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначається Законом України "Про судовий збір".

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним.

У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду згідно платіжного доручення від 09.07.2021 №797545, підлягає поверненню з бюджету у сумі 2 270 грн. 00 коп. після звернення позивачем з відповідним клопотанням.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 231, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 904/7908/21 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код 20474912) до Фізичної особи-підприємця Бричука Сергія Володимировича ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про стягнення 6 764 грн. 53 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписано 18.01.2022.

Суддя Т.В. Загинайко