РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.01.2022 Справа № 910/17495/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Інвест"

про стягнення 41 980,20 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2021 року до Господарського суду міста Києва звернулося Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" (далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Інвест" (далі - відповідач) про стягнення 41 980,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 657-в про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.05.2015 в частині своєчасної та повної оплати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 залишено позовну заяву без руху, встановлено позивачу п`ятиденний строк на усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали шляхом подання до суду: обґрунтованого розрахунку щомісячних нарахувань, які входять до ціни позову (з зазначенням тарифу та площі приміщення з посиланням на первинні документи); письмових пояснень щодо дійсної площі нежитлового приміщення відповідача за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 134.

09.11.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2021, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі № 910/17495/21 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Так, ухвала суду від 11.11.2021 була отримана позивачем 17.11.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 561.

Вказана ухвала була повернута поштовим відділенням з адреси відповідача 25.11.2021 з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" (поштове відправлення № 570).

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні до суду не надходило.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" згідно з рішенням Голосіївської районної в м. Києві Ради від 19.10.2010 № 41/10 «Про передачу майна», рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва», розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.04.2015 № 246 «Про закріплення майна комунальної власності територіальної громади міста Києва» отримало в господарське відання та на баланс майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, віднесене до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, в тому числі, житловий будинок № 134 за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська (Велика Васильківська).

01.05.2015 між Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СВ Інвест" (споживач) був укладений договір № 657-в про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - договір).

Відповідно до п. 1 договору предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - послуги) у житловому будинку № 134 по вулиці Червоноармійська у м. Києві, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Згідно з п. 2 договору виконавець надає послуги відповідно до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. На дату укладення договору тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлений, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 442 від 30 квітня 2015 року.

Діючі розцінки (тарифи), що надаються виконавцем, можуть змінитися в разі зміни тарифних ставок. В разі зміни розміру складових розцінок (тарифів) на послуги, виконавець змінює діючі розцінки (тарифи) шляхом повідомлення споживача про такі зміни (п. 3 договору).

Пунктом 4 договору сторони погодили, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться до 30 числа поточного місяця.

Відповідно до п. 10.1 договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим договором строк.

Цей договір набирає чинності з 01 травня 2015 року та діє до 30 квітня 2016 року. У разі, коли за місяць до закінчення дії цього договору однією зі сторін не заявлено у письмовій аргументованій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим (п. 19 договору).

Додатковою угодою № 1 до договору № 657-в про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 26.12.2017 сторонами погоджено вартість послуг, яка складає 5,83 грн за 1 кв.м. разом з ПДВ.

У подальшому тариф змінювався, а саме: з липня 2018 року по січень 2019 року тариф складав 5,29 грн, з лютого 2019 року по грудень 2019 року тариф складав 5,51 грн, з січня 2020 року по листопад 2020 року тариф складав 5,89 грн.

Судом встановлено, що позивач за період з травня 2018 по листопад 2020 року надав відповідачу послуги загальною вартістю 45 785,67 грн.

Однак, відповідачем вказані послуги були оплачені частково.

29.07.2020 позивач звернувся до відповідача з претензією № 431-193/юр про сплату заборгованості, яка станом на 08.07.2020 складала 35 783,90 грн.

Разом з тим, вказана претензія залишилась відповідачем без відповіді та належного реагування.

Відповідач всупереч приписам ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказів протилежного суду не надав.

Таким чином, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 41 980,20 грн.

Розглядаючи даний спір та оцінюючи правомірність вищевказаних вимог позивача, вирішуючи цей спір по суті суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон) до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закон визначено право споживача на одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. (п.п. 1, 2 ст. 9 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач документів, які б підтверджували оплату ним заборгованості за надані послуги в розмірі 41 980,20 грн або спростовували доводи позивача, суду не надав.

Таким чином, фактичне споживання житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до договору № 657-в про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та додаткової угоди до нього, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.02.2018 по справі 359/7497/16-ц, є підставою для оплати фактично спожитих комунальних послуг у повному обсязі.

Протилежного суду відповідачем не доведено, доказів не надано.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 41 980,20 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору, з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Інвест" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 134, ідентифікаційний код 34423117) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" (03039, м. Київ, проспект Голосіївський, 17-Б, ідентифікаційний код 32375554) заборгованість в розмірі 41 980,20 грн (сорок одну тисячу дев`ятсот вісімдесят грн 20 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.01.2022.

Суддя О.Г. Удалова