РІШЕННЯ

Іменем України

06 січня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/1144/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Варіо-Сервіс"

вул. Борисенка, буд. 47-А, м. Чернігів, 14037,

адреса електронної пошти:

до відповідача: Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області

вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000

адреса електронної пошти: ch.official@ sfs.gov.ua

про стягнення 324 978,00грн

за участю представників учасників справи:

від позивача: Кулага Ю.М. - директор, Кутуков С.О. - адвокат,

від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 06.01.2022 була проголошена вступна та резолютивна частини рішення на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Варіо-Сервіс" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про стягнення заборгованості за послуги зберігання у сумі 324 978,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №05 про відповідальне зберігання майна, вилученого ГУ ДФС у Чернігівській області відповідно до законодавства України, та про надання послуг, які пов`язані з таким зберіганням від 15.05.2020.

Ухвалою господарського суду від 11.11.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 09.12.2021. Також даною ухвалою встановлено учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

29.11.2021, у встановлений судом строк, від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву.

07.12.2021, у встановлений судом строк, через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

07.12.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з тим, що повноважний представник відповідача перебуватиме у відпустці. До клопотання додано витяг з ЄДР та копію наказу про надання відпустки.

У призначене судове засідання 09.12.2021 прибув повноважний представник позивача.

Суд задовольнив клопотання відповідача та постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті на 30.12.2021 на 09:40, про що представник позивача повідомлений під розписку, на адресу відповідача направлено ухвалу повідомлення від 09.12.2021.

У призначене судове засідання 30.12.2021 прибув повноважний представник позивача.

Відповідач представника у судове засідання не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Заяв та клопотань від відповідача не надходило.

Суд відповідно до ст. 202 ГПК України дійшов висновку, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд розпочав розгляд справи по суті.

У судовому засіданні оголошено перерву до 06.01.2022.

05.01.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи завіреної копії листа від 31.12.2021 та 10 рахунків на оплату послуг.

У судове засідання 06.01.2022 прибув повноважний представник позивача.

Відповідач представника у судове засідання не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Заяв та клопотань від відповідача не надходило.

Суд відповідно до ч.8 ст.80 ГПК України не прийняв до розгляду надані позивачем докази, оскільки вони подані з порушенням строку, встановленого законом.

Суд продовжив розгляд справи по суті.

Встановивши обставини справи, зміст спірних правовідносин, дослідивши та оцінивши подані докази, розглянувши подані документи, суд встановив:

15.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Варіо-Сервіс" (надалі - Підприємство, позивач) та Головним управлінням Державної фіскальної служби у Чернігівській області (надалі - Управління, відповідач) укладено договір № 05 про відповідальне зберігання майна, вилученого ГУ ДФС у Чернігівській області відповідно до законодавства України, та про надання послуг, які пов`язані з таким зберіганням (надалі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору Управління доручає. А Підприємство зобов`язується прийняти на відповідальне зберігання майно, вилучене Головним управлінням ДФС у Чернігівській області, та забезпечити його зберігання до вирішення питання по суті.

Факт передачі майна Управлінням на зберігання до Підприємства підтверджується Актом прийому-передачі майна (п. 1.2 договору).

Підтвердження виконання робіт по зберіганню майна є Акт про виконання робіт (п.1.3 договору).

Відповідно до п.3.1 договору винагорода Підприємства за даним договором визначається окремо по кожному Акту прийому-передачі майна на зберігання, який є невід`ємною частиною цього договору від необхідних умов зберігання та кількості майна.

Оплата за надані послуги здійснюється управлінням шляхом перерахунку безготівкових коштів на розрахунковий рахунок Підприємства протягом 10 (десяти) банківських днів з дня отримання Управлінням рахунку за надані послуги та Акту виконаних робіт (п.3.2 договору).

Згідно з п.4.1, 4.2. 4.3, 4.4 договору відповідно до пункту 3 ст.631 ЦК України умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з 01.01.2017.

Даний договір набирає чинності з 15.05.2020 і діє один рік.

Якщо жодна із сторін за два місяці до завершення строку дії не порушила питання про припинення його дії, цей договір вважається продовжений на кожен наступний рік.

Сторони можуть достроково розірвати цей договір. При цьому сторона, що ініціює розірвання договору направляє другій стороні письмове повідомлення в строк за 30 днів до дати розірвання.

ГУ ДФС у Чернігівській області на виконання умов договору у період з 2018 року по 2021 рік передало на відповідальне зберігання ТОВ "Фірма "Варіо-Сервіс" вилучене майно, що підтверджується двома актами прийому-передачі матеріальних цінностей від 27.04.2018 та актами прийому-передачі матеріальних цінностей на відповідальне зберігання: від 14.05.2019, від 19.02.2020, від 05.03.2020, від 08.05.2020, від 11.08.2020, від 25.01.2021 (два акта), від 25.02.2021.

Позивач листом від 21.09.2021 №210901 направив відповідачу: акти №1-10 від 20.09.2021 про відповідальне зберігання майна, вилученого ГУ ДФС у Чернігівській області відповідно до законодавства України та про надання послуг, які пов`язані з таким зберіганням №05 від 15.05.2020; калькуляцію собівартості доби відповідального зберігання товарів на одному метрі квадратному у 2021 році; калькуляцію собівартості доби відповідального зберігання вантажного автотранспорту з причепом на відкритому майданчику у 2021 році; калькуляцію собівартості доби відповідального зберігання мікроавтобуса на відкритому на відкритому майданчику за добу у 2021 році. У даному листі позивач просив ГУ ДФС у Чернігівській області підписати один примірник актів та оплатити за надані послуги.

Загальна вартість наданих послуг по зберіганню майна за актами №1-10 від 20.09.2021 становить 324978,00грн.

Відповідно до калькуляцій за 2019-2021 роки вартість послуг по зберіганню не змінювалась.

У відповідь на вказаний лист ГУ ДФС у Чернігівській області листом від 22.10.2021 №1875/10/25-97-09-08 повідомило, що кошторисні призначення на 2021 рік за КЕКВ 2240 "Оплата послуг (крім комунальних)" недостатні для оплати за послуги зі зберігання вилученого майна; оплата за такі послуги буде здійснена у разі виділення додаткових коштів.

Позивач зазначає, що на сьогоднішній день він продовжує належним чином виконувати зобов`язання по договору щодо зберігання вилученого майна. Відповідач зі свого боку зобов`язання щодо оплати послуг по зберіганню не виконує, заборгованість відповідача станом на 21.09.2021 становить 324978,00грн.

Відповідач заборгованість за послуги по зберіганню у сумі 324978,00грн не оплатив, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнає, зазначає про те, що позивачем не було виставлено відповідні рахунки на оплату послуг, як це передбачено п.3.2 договору, позивачем на адресу відповідача направлено два рахунка на оплату послуг (супровідний лист від 04.10.2021 №1875/10/25-97-09-08). Також відповідач зазначає, що термін зберігання майна ще не закінчився.

У відповіді на відзив позивач заперечив щодо доводів відповідача, викладених у відзиві на позов, зазначив, що до відповіді на лист ГУ ДФС у Чернігівській області від 23.09.2021 щодо вирішення питання повернення частини майна ТОВ "Фірма "Варіо-Сервіс" (лист від 04.10.2021) ним додано відповідні акти та рахунки на оплату. Разом з тим відповідач кошти за надані послуги не сплатив.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що договір про надання послуг № 05 про відповідальне зберігання майна, вилученого ГУ ДФС у Чернігівській області відповідно до законодавства України, та про надання послуг, які пов`язані з таким зберіганням від 15.05.2020, підписаний сторонами, скріплений печатками сторін, що свідчить про набрання ними чинності.

Із змісту договору вбачається, що на його підставі між сторонами виникли правовідносини зберігання.

Відповідно до ч.1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно з ч. 1,2,3 ст.946 ЦК України плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання. Якщо зберігання припинилося достроково через обставини, за які зберігач не відповідає, він має право на пропорційну частину плати. Якщо поклажодавець після закінчення строку договору зберігання не забрав річ, він зобов`язаний внести плату за весь фактичний час її зберігання.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконував свої зобов`язання щодо зберігання майна у період з 2018 року по 2021 рік. Відповідач не заперечив, що позивачем виконано роботи по зберіганню майна.

Відповідно до ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 3.2 договору сторони дійшли згоди, що оплата за надані послуги здійснюється управлінням шляхом перерахунку безготівкових коштів на розрахунковий рахунок Підприємства протягом 10 (десяти) банківських днів з дня отримання Управлінням рахунку за надані послуги та Акту виконаних робіт.

Із долучених судом до матеріалів справи доказів випливає, що на адресу відповідача направлено тільки два рахунки на оплату послуг за зберігання майна, а саме: №10/21-3 від 04.10.2021 на суму 31050,00грн та №10/21-2 від 04.10.2021 на суму 31050,00грн.

Отже, вказані рахунки є підставою для оплати вартості послуг за зберігання майна.

Відповідач щодо вартості послуг заперечень не надав. У відзиві на позов підтвердив, що на його адресу надійшли тільки два рахунки на оплату послуг зберігання.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Матеріалами справи підтверджується, що станом на день подання позовної заяви відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, вартість послуг не оплатив.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що частково доведеними є позовні вимоги у сумі 62100,00грн. У частині стягнення заборгованості за послуги зберігання у сумі 262878,00грн слід відмовити.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 931,50грн.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 238, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Варіо-Сервіс" (вул. Борисенка, буд. 47-А, м. Чернігів, 14037, ) 62100,00грн заборгованості за послуги зберігання та 931,50грн витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 11.01.2022.

Суддя В.В. Моцьор