Справа № 5010/1249/2011-23/50
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.01.2022 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву приватного акціонерного товариства "Незалежна Сервісна Компанія" №548 від 15.11.2021 (вх.№20036/21 від 19.11.2021) про поновлення строку для пред"явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката наказу у справі №5010/1249/2011-23/50 у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Незалежна Страхова Компанія"

Кловський узвіз, 9/2, м. Київ ,01021

до відповідача: ЗАТ "Страхова компанія "Інкомстрах"

вул. Велика Васильківська, 64, м. Київ, 03150

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатська нафтова компанія"

вул. Петлюри, 10, м. Івано-Франківськ, 76005

про компенсацію страхового відшкодування в сумі 18 845 грн 64 коп.

представники сторін не з"явилися

ВСТАНОВИВ: відповідно до рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.10.2011 позов Публічного акціонерного товариства "Незалежна Страхова Компанія" до ЗАТ "Страхова компанія "Інкомстрах" про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 18 845 грн 64 коп. задоволено. Стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Інкомстрах", вул.Велика Васильківська,64, м.Київ, (код 31282951) на користь Публічного акціонерного товариства "Незалежна Страхова Компанія", (Кловський узвіз, 9/2, м.Київ ,01021, код 20036721) - 18845 грн. 64 коп. (вісімнадцять тисяч вісімсот сорок п"ять гривень 64 коп.) компенсації здійснених страхових витрат, 188 грн. 46 коп. (сто вісімдесят вісім гривень 46 коп.) - державного мита та 236 грн. (двісті тридцять шість гривень) - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

31.10.2011 на виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.10.2011 видано наказ.

19.11.2021 до відділу документального забезпечення, канцелярії Господарського суду Івано-Франківської області від ПАТ "Незалежна Сервісна Компанія" надійшла заява №548 від 15.11.2021 (вх.№20036/21 від 19.11.2021) про:

- поновлення ПрАТ "Незалежна Сервісна Компанія" строку для пред"явлення наказу Господарського суду Івано-Франківської області №2008 від 31.10.2011 до виконання;

- видачу ПрАТ "Незалежна Сервісна Компанія" дублікату наказу Господарського суду Івано-Франківської області №2008 від 31.10.2011;

- про розгляд справи за відсутності представника заявника.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 24.11.2021, суд призначив до розгляду в судовому засіданні заяву приватного акціонерного товариства "Незалежна Сервісна Компанія" №548 від 15.11.2021 (вх.№20036/21 від 19.11.2021) про поновлення строку для пред"явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката наказу у справі №5010/1249/2011-23/50 на 02.12.2021.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 02.12.2021, суд зобов"язав ПрАТ "Незалежна Сервісна Компанія" у строк, що не може перевищувати трьох днів з моменту отримання цієї ухвали надати суду копію постанови Голосіївського РВДВС м.Київ від 25.09.2017, постановленої у виконавчому провадженні №53427524 з примусового виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області №2008 від 31.10.2011, яка зазначена як додаток до листа ВДВС №17264 від 25.09.2017, адресованого представнику ПрАТ "Незалежна Сервісна Компанія", приєднаного до заяви №548 від 15.11.2021 та відклав розгляд заяви приватного акціонерного товариства "Незалежна Сервісна Компанія" в судовому засіданні на 22.12.2021 об 11 год 30 хв.

В судове засідання 22.12.2021 представники сторін не з"явилися, хоча сторони належним чином повідомлені про дату і час розгляду справи, ПрАТ "Незалежна Сервісна Компанія" вимоги суду не виконала.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 22.12.2021, суд відклав розгляд заяви приватного акціонерного товариства "Незалежна Сервісна Компанія" №548 від 15.11.2021 (вх.№20036/21 від 19.11.2021) в судовому засіданні на 12.01.2022.

10.01.2022 до відділу документального забезпечення, канцелярії Господарського суду Івано-Франківської області електронною поштою, підписане ЕЦП, від приватного акціонерного товариства "Незалежна Сервісна Компанія" на виконання вимог суду надійшла заява (вх.№308/22), до якої приєднано копію постанови Голосіївського РВДВС м.Київ від 25.09.2017, постановленої у виконавчому провадженні №53427524 з примусового виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області №2008 від 31.10.2011, яка зазначена як додаток до листа ВДВС №17264 від 25.09.2017.

В судове засідання 12.01.2022 представники сторін не з"явилися, хоча сторони належним чином повідомлені про дату і час розгляду заяви.

Згідно статті 329 Господарського процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В обґрунтування заяви про поновлення строку для пред"явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката наказу у справі №5010/1249/2011-23/50 ПрАТ "Незалежна Сервісна Компанія" зазначає, що пропустило строк пред"явлення виконавчого документу з поважних та незалежних від неї обставин, оскільки оригінал наказу втрачено при пересилці від ВДВС до стягувача - заявника ПрАТ "Незалежна Сервісна Компанія", що підтверджується листом Голосіївського РВ ДВС у м.Києві від 16.02.2021 за №13524, з якого вбачається, що 15.06.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. При цьому, заявник зазначає, що з метою відновлення порушених прав, стягувач неодноразово звертався до начальника відділу із заявами, які посадовими особами були проігноровані.

Розглянувши подану заяву, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

За приписами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Згідно частини 1 статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК України).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження"). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зі змісту статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" випливає, що однією із вимог до виконавчого документа, зокрема, є строк пред`явлення рішення до виконання.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред"явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред"явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення (ч.4 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження").

За змістом статей 115,116 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017 на час видачі наказу) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Згідно із пунктом 2 частини першої, пунктом 1 частини другої статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року (редакція на час звернення видачі наказу) інші виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом; для виконання судових рішень строк встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Таким чином, строк для пред`явлення наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 31.10.2011, відповідно до діючої в той період редакції Закону України "Про виконавче провадження", розпочався з 01.11.2011 (наступний день після набрання рішенням законної сили) та був дійсний для пред`явлення до виконання протягом одного року, тобто до 31.10.2012.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження та повернення виконавчого документу від 15.06.2017 заявник суду не надав.

Разом з тим, як вбачається з поданої заяви та листа Голосіївського РВ ДВС у м.Києві від 16.02.2021 №13524, у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження №53427524 з примусового виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області №2008 від 31.10.2011 про стягнення з ЗАТ "СК Інкомстрах" на користь ПрАТ "Незалежна Сервісна Компанія" боргу у розмірі 19270 грн 10 коп. 15.06.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у відповідності до п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд враховує, що 05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, згідно зі статтею 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до п. 5 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені Законом від 02.06.2016.

Враховуючи, що 15.06.2017 у виконавчому провадженні №53427524 винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу на п.2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними), повернення виконавчого документа стягувачу з цих підстав не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (ч.5 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до п.1 ч.4 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ч.5 вищевказаної статті визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

При цьому у постанові від 20.07.2021 зі справи № 910/20594/15 Верховний Суд зазначив про те, що отримавши постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження або постанову виконавця про повернення виконавчого документу, стягувач стає обізнаним про відсутність примусового виконання судового рішення, що надає йому можливість реалізувати свої правомочності стягувача, вжити заходи щодо подальшого виконання чинного рішення суду.

Тлумачення частин четвертої та п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) свідчить, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем повідомлення про повернення виконавчого документа без виконання). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 344/19847/18.

Як вбачається з наданої ПрАТ "Незалежна Сервісна Компанія" на вимогу суду копії постанови Голосіївського РВДВС м.Київ від 25.09.2017 про перевірку матеріалів виконавчого провадження ВП № №53427524, яке відкрите на підставі наказу Господарського суду Івано-Франківської області №2008 від 31.10.2011, начальник ВДВС в т.ч. встановив, що 20.02.2017 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження; 15.06.2017 державним виконавцем відповідно до вимог п.2.ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, яка зареєстрована за №1275.

Вказана постанова ВДВС від 25.09.2017 зазначена як додаток до листа ВДВС №17264 від 25.09.2017, адресованого ПрАТ "Незалежна Сервісна Компанія" у відповідь на його скаргу на дії ВДВС.

Зазначений лист разом з постановою ВДВС від 25.09.2017 отримано ПрАТ "Незалежна Сервісна Компанія" 03.10.2017 за вх.№1822, про що свідчать відповідні відмітки на листі, який надано ПрАТ "Незалежна Сервісна Компанія" до заяви про поновлення строку для пред"явлення виконавчого документу до виконання. (а.с.47).

За таких обставин у справі, яка розглядається, строк пред`явлення наказу господарського суду Івано-Франківської області №2008 від 31.10.2011 було перервано, його новий строк пред`явлення до виконання слід відраховувати з наступного дня після отримання стягувачем постанови ВДВС від 25.09.2017, у якій вказано про винесення державним виконавцем 15.06.2017 постанови про повернення виконавчого документу стягувачу.

Отже, очевидним є те, що стягувач (ПрАТ "Незалежна Сервісна Компанія") стало чи мало стати обізнаним про відсутність примусового виконання судового рішення 03.10.2017, що надало йому можливість реалізувати свої правомочності стягувача, вжити заходи щодо подальшого виконання чинного рішення суду у строк до 03.10.2020.

Частиною 1 статті 329 ГПК України установлено, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Із практики Європейського Суду випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у справі, у тому числі і на стадії виконання рішення суду. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Установлений Законом строк для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання покликаний забезпечити рівність процесуального становища сторін, адже боржник не може необмежений час знаходитися під загрозою процедур примусового виконання судового рішення, тож закон надав суду право продовжити вказаний строк і лише у тому разі, якщо причини пропуску вказаного строку суд визнає поважними.

ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Причини поважності пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин та наданих заявником доказів на їх підтвердження.

Отже, в кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування заяви про відновлення строку для пред`явлення наказу до виконання, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Надавши правову оцінку доводам та обставинам, наведеним стягувачем у заяві про поновлення строку пред`явлення наказу суду до виконання та дослідивши подані заявником докази на підтвердження викладених у заяві доводів, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску строку на пред`явлення наказу до виконання, виходячи зокрема з того, що можливість вчасного пред`явлення наказу до виконання залежала виключно від волевиявлення приватного акціонерного товариства "Незалежна Сервісна Компанія", яке знаючи про наявність судового наказу не пред"явила його повторно, в межах строку для пред"явлення до виконання, тобто мала суб`єктивний характер, що спричинило негативні для нього наслідки, тому наведені ПрАТ "Незалежна Сервісна Компанія" причини пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання не є поважними.

Суд звертає увагу на те, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.10.2011, ухвалене на користь ПрАТ "Незалежна Сервісна Компанія" залишилось невиконаним з вини останнього, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на виконання рішення суду протягом розумного строку.

За таких обставин, враховуючи все викладене вище, посилання у якості поважної причини пропуску строку на пред`явлення судового наказу до виконання лише на втрату судового наказу при пересиланні у 2017 році, на думку суду, не свідчить про наявність підстав для задоволення клопотання ПрАТ "Незалежна Сервісна Компанія" про поновлення строку для пред`явлення судового наказу до виконання.

Установлений Законом строк для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання покликаний забезпечити рівність процесуального становища сторін, адже боржник не може необмежений час знаходитися під загрозою процедур примусового виконання судового рішення, тож Закон надав суду право продовжити вказаний строк і лише у тому разі, якщо причини пропуску вказаного строку суд визнає поважними.

Закінчення строку на пред`явлення наказу до виконання виключає застосування п.19.4 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим заява ПрАТ "Незалежна Сервісна Компанія" про видачу дублікату наказу у справі задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст.232, 234, 329 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви приватного акціонерного товариства "Незалежна Сервісна Компанія" №548 від 15.11.2021 (вх.№20036/21 від 19.11.2021) про поновлення строку для пред"явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката наказу у справі №5010/1249/2011-23/50 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 18.01.2022

Суддя О.В. Рочняк