УХВАЛА

м. Київ

17.01.2022Справа № 910/13439/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 10 січня 2022 року № 230-60-5/22 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича у справі № 910/13439/19 за позовом фізичної особи-підприємця Щотова Ігоря Миколайовича до публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про стягнення 145 988,84 грн,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року до Господарського суду міста Києва звернулася фізична особа - підприємець Щотов Ігор Миколайович (далі - Підприємець) з вимогами до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) про стягнення 145 988,00 грн заборгованості за договором оренди 88/100 частини нежитлових приміщень від 13 жовтня 2015 року, укладеного між Підприємцем та публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський" (далі - Банк).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15 жовтнгя 2019 року залучено до участі у справі уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27 листопада 2019 року замінено первісного відповідача - Фонд, належним відповідачем - Банком.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 8 січня 2020 року в справі № 910/13439/19 (суддя Плотницька Н.Б.) у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 1 квітня 2020 року апеляційну скаргу позивача задоволено частково. Скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 8 січня 2020 року в частині відмови в стягненні 105 000,00 грн основної заборгованості та постановлено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з Банку на користь позивача 105 000,00 грн основної заборгованості. У решті позову відмовлено.

30 квітня 2020 року на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 1 квітня 2020 року, з урахуванням ухвали цього суду від 28 квітня 2020 року, видано відповідний наказ (суддя Плотницька Н.Б.).

12 січня 2022 року до суду надійшла скарга Фонду від 10 січня 2022 року № 230-60-5/22 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, в якій скаржник просив визнати протиправною та скасувати постанову виконавця від 23 грудня 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 67997232 та зобов`язати виконавця невідкладно повернути без прийняття до виконання наказ від 30 квітня 2020 року № 910/13439/19 на підставі абзаців 4, 11 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Дослідивши матеріали вказаної скарги Фонду від 10 січня 2022 року № 230-60-5/22, суд дійшов висновку про залишення без розгляду цієї скарги на підставі частин 2 та 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), входячи з наступного.

Статтею 338 ГПК України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У даній скарзі зазначено, що постанова виконавця від 23 грудня 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 67997232 надійшла на адресу Фонду 29 грудня 2021 року, що підтверджується відповідною відміткою останнього на супровідному листі виконавця від 12 грудня 2021 року № 2130.

Згідно з частиною 2 статті 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Приписами статті 91 ГПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Пунктом 5.26 Національного стандарту України - Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163:2020, чинний з 1 вересня 2021 року) встановлено, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Проте з доданої Фондом до його скарги копії супровідного листа виконавця від 12 грудня 2021 року № 2130 вбачається, що остання не була засвідчена у встановленому законом порядку, оскільки у порушення вищенаведених приписів не містить слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Оскільки додана до скарги копія супровідного листа виконавця від 12 грудня 2021 року № 2130 не є допустимим доказом в розумінні статті 77 ГПК України, доводи Фонду про отримання оскаржуваної постанови 29 грудня 2021 року є необґрунтованими.

Відповідно до пункту а частини 1 статті 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

При цьому, за приписами частини 2 статті 118 ГПК заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки Фондом не доведено належним чином факту звернення зі скаргою у строк, передбачений частиною 1 статті 341 ГПК України, скарга останнього від 10 січня 2022 року № 230-60-5/22 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича у справі № 910/13439/19 підлягає залишенню судом без розгляду.

Керуючись статтями 118, 233 - 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 10 січня 2022 року № 230-60-5/22 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича у справі № 910/13439/19 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 17 січня 2022 року.

СуддяЄ.В. Павленко