номер провадження справи 12/173/20-5/18/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.01.2022 Справа № 908/2690/20

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Проскурякова К.В., розглянувши заяву від 05.01.2022 Гранум Корпорейшн/Granum Corporation про відвід судді Проскурякова К.В у справі № 908/2690/20

за позовом: Компанії Гранум Корпорейшн/Granum Corporation (Ельвіра Мендез Ст., Тауер Делта, 9 поверх, офіс 12-А, Панама, Республіка Панама, реєстраційний номер 538069/ Elvira Mendez St., Tower Delta, 9th floor, Office 12-A, Panama City, Republic of Panama; адреса для листування: вул. Московська, 32/2, 10 пов., м. Київ, 01010)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 15)

про зобов`язання вчинити певні дії,

Без участі уповноважених представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.11.2021 у справі №908/2690/20 касаційну скаргу Гранум Корпорейшн (Granum Corporation) задоволено частково, рішення Господарського суду Запорізької області від 22.02.2021 (суддя Смірнов О.Г.) та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.20201 у справі №908/2690/20 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2021 вказану справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою від 10.01.2022р. відкрито провадження у справі № 908/2690/20. Присвоєно справі номер провадження 12/173/20-5/18/22. Ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, судове засідання призначено на 02.02.2022 об 12 год. 00хв. Запропоновано позивачу та відповідачу надати письмові пояснення по суті спору з урахуванням постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.11.2021 у справі №908/2690/20.

05.01.2022 до Господарського суду Запорізької області від Гранум Корпорейшн/Granum Corporation надійшла заява про відвід судді Проскурякова К.В. від розгляду справи № 908/2690/20 з наступних підстав.

В провадженні судді Проскурякова К.В. перебувала справа № 908/2691/20 за позовом Гранум Корпорейшн до ПАТ "Мотор Січ" про визнання припиненими повноважень наглядової ради та зобов`язання вчинити певні дії. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 22 лютого 2021 року у справі № 908/2691/20 у задоволенні позову компанії Гранум Корпорейшн відмовлено. При цьому, однією з підстав для відхилення заявленого у справі № 908/2691/20 позову було те, що надана Гранум Корпорейшн виписка станом на 10 червня 2019 року є неналежним доказом і компанією не доведено наявність у неї статусу акціонера ПАТ "Мотор Січ".

22 лютого 2021 року Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г. прийняв рішення у справі № 908/2690/20, яким відмовив у задоволенні Позову. Однією з підстав для відхилення Позову стало те, що, на думку суду, надана Позивачем разом з Акціонерним запитом виписка свідчить про наявність відповідних прав у компанії позивача саме станом на 10 червня 2019 року, а тому не може підтверджувати статус Позивача як акціонера станом на дату звернення з Акціонерним запитом (08 вересня 2020 року). Зокрема, суд вказав, що: надана Позивачем копія Виписки про стан рахунку в цінних паперах на 10 червня 2019 року підтверджує лише те, що на певний момент часу, а саме на 10 червня 2019 року компанія Гранум Корпорейшн була акціонером АТ "МОТОР СІЧ" з правом власності на частку в статутному капіталі А Т "МОТОР СІЧ" в розмірі 9,2717 % Відтак, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у нього прав за цінними паперами АТ "Мотор СІЧ" в порядку ч. 1 ст. 8 Закону України "Про депозитарну систему України".

Разом з тим, Верховний Суд скасовуючи рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/2690/20 вказав, що: "Позивач взагалі не мав надавати виписку разом з Акціонерним запитом; відповідач не був позбавлений можливості самостійно перевірити наявність у позивача статусу акціонера на момент звернення останнього з відповідним акціонерним запитом, зокрема з даних https://www.smida.gov.ua. ПАТ "Мотор Січ" не надало до суду жодних документальних підтверджень про відчуження Гранум Корпорейшн на користь третіх осіб акцій ПАТ "Мотор Січ" в період з 10 червня 2019 року до дати запиту акціонера (08.09.2020), втрату ним статусу акціонера."

На думку заявника наведені вище обставини свідчать про відсутність гарантій, що дозволяють виключити будь-які сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді Проскурякова К.В. під час розгляду цієї справи, адже суддя Проскуряков К.В. приймаючи рішення у справі № 908/2691/20 базував його на висновках, аналогічних як і у справі № 908/2690/20 (про неналежність виписки про стан рахунка в цінних паперах станом на 10 червня 2019 року, про недоведення Гранум Корпорейшн наявності статусу акціонера ПАТ "Мотор Січ"). Однак, Верховний Суд скасував рішення господарських судів у справі № 908/2690/20, вказавши на необґрунтованість висновків судів про неналежність виписки про стан рахунка в цінних паперах, про недоведення Гранум Корпорейшн наявності статусу акціонера ПАТ "Мотор Січ".

Позивач вважає, що фактично прийняття негативного рішення у справі № 908/2691/20 виключає можливість об`єктивного та неупередженого розгляду суддею Проскуряковим К.В. справи № 908/2690/20 через те, що у судді вже існує сформована позиція щодо обставин цієї справи (яка є спільною зі справою № 908/2691/20), а саме - щодо наявності та доведеності компанією Гранум Корпорейшн статусу акціонера ПАТ "Мотор Січ". При цьому, зазначена позиція у справі № 908/2690/20 (та, відповідно, й у справі № 908/2691/20) була визнана Верховним Судом хибною.

Враховуючи наведене Позивач вважає, що за таких обставин по аналогії має бути застосована ч. 1 ст. 36 ГПК України, яка фактично презюмує, що повторний розгляд справи суддею, чиє рішення (позицію) було скасовано Верховним Судом, не може забезпечити належних гарантій для відсутності сумнівів в об`єктивності та неупередженості такого судді, а тому він не може розглядати справу при новому розгляді.

Отже, приймаючи до уваги розгляд суддею Проскуряковим К.В. справи №908/2691/20, з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів об`єктивність та неупередженість судді при розгляді цієї справи, недопущення у подальшому сумнівів в учасників справи чи інших осіб щодо неупередженості суду та забезпечення довіри до судової влади в Україні, суддя Проскуряков К.В. має бути відведений від розгляду справи № 908/2690/20 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України.

Згідно з витягом з протоколу від 05.01.2022 заяву передано на розгляд судді Проскурякову К.В.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до приписів ст. 39 ГПК України:

1. Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

2. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

3. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

7. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

8. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

9. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

10. Питання про відвід секретаря судового засідання, експерта, спеціаліста, перекладача вирішується складом суду, що розглядає справу. Суд, який розглядає заяву про відвід, заслуховує особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає надати пояснення, а також думку учасників справи. Неявка особи, якій заявлено відвід, у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

11. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що питання про відвід судді вирішується невідкладно та відсутність обов`язку суду вирішувати питання про відвід судді у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, суд вважає за необхідне розглянути питання про відвід судді без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи, невідкладно.

Розглянувши заяву Гранум Корпорейшн/Granum Corporation про відвід судді Проскурякова К.В., суд вважає її необґрунтованою, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/02) від 03 травня 2007 року встановлено, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Частиною 3 ст. 38 ГПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. 4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Обставини для відводу, вказаних у п.п. 1-5 ч.1 ст. 35 ГПК України, ст. 36 цього кодексу, позивачем не зазначені та судом не встановлені.

Заява позивача про відвід судді Проскурякова К.В. обґрунтовується лише з посиланням на вимоги ч. 1 ст. 36 ГПК України, який за аналогією вказує, що повторний розгляд справи суддею, чиє рішення (позицію) було скасовано Верховним Судом, не може забезпечити належних гарантій для відсутності сумнівів в об`єктивності та неупередженості такого судді, а тому він не може розглядати справу при новому розгляді. При цьому посилається на той факт, що правові позиції суддів Проскурякова К.В. та Смірнова О.Г. висловлені ними відповідно у рішеннях № 908/2691/21 та № 908/2690/20, є схожими.

Втім, ч. 1 ст. 36 ГПК України передбачає, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Отже, вказана процесуальна норма передбачає неможливість участі судді в розгляді тієї самої справи судом першої інстанції після скасування рішення суду і не має жодних посилань на скасування "позиції" судді, висловленої ним у іншій справі.

Крім цього суд зазначає, що рішенням господарського суду Запорізької області від 22.02.2021р. у справі № 908/2691/20 (суддя Проскуряков К.В.) було відмовлено у задоволенні позову Гранум Корпорейшн/Granum Corporation до Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" про визнання припиненими повноважень наглядової ради. Повний текст рішення складено і підписано 04.03.2021р. Вказане рішення сторонами взагалі не оскаржувалося, набрало законної сили та станом на 11.01.2022р. є чинним.

У цій справі, № 908/2690/20, Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.11.2021 касаційну скаргу Гранум Корпорейшн (Granum Corporation) задоволено частково, рішення Господарського суду Запорізької області від 22.02.2021 (суддя Смірнов О.Г. та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2021 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2021 вказану справу розподілено судді Проскурякову К.В., яким ухвалою від 10.01.2022 справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання на 02.02.2022.

Як вбачається зі змісту вказаної Постанови, скасовуючи судові рішення у цій справі, Верховний Суд вважав такими, що знайшли підтвердження доводи касаційної скарги щодо неврахування судами попередніх інстанцій всіх обставин справи, що мають значення для її розгляду, зокрема відсутності у Гранум Корпорейшн законодавчо встановленого обов`язку надавати разом з запитом акціонера документальне підтвердження наявності прав на цінні папери такого товариства станом на час звернення з запитом про надання інформації та наявність у ПAT "Мотор Січ" можливості перевірити особу при її зверненні з запитом про надання документів про господарську діяльність товариства на предмет наявності статусу акціонера, зокрема з даних https://www.smida.gov.ua. Під час нового розгляду справи, господарському суду слід взяти до уваги викладене у цій постанові, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, зокрема, більш ретельно перевірити і встановити чи був позивач станом на момент звернення до ПАТ "Мотор Січ" з запитом від 08.09.2020 акціонером відповідача, а отже належним чином дослідити наявність чи відсутність підстав відмови Компанії Гранум Корпорейшн у наданні інформації та документів щодо фінансово-господарської діяльності ПАТ "Мотор Січ".

Отже, суддя Проскуряков К.В. не брав участі у розгляді справи № 908/2690/20 в суді першої інстанції, рішення якого скасовано Постановою Верховного суду від 30.11.2021.

Оцінюючи доводи заявника суд враховує, що незалежність судів є прерогативою чи привілеєм, що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (Висновок № 1 (2001) КРЄС про стандарти незалежності судових органів та незмінюваності суддів).

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути видно, що воно чиниться (рішення у справах «Білуха проти України», пункт 53, «Де Куббер проти Бельгії», пункт 26).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Додатково і на доповнення до цього ставлення судді до справи має важливе, проте не вирішальне значення. Вирішальною є можливість об`єктивного підтвердження таких фактів (наприклад, рішення у справі ЄСПЛ «Ferrantelli and Sanyangelo v. Italy», постанова від 7 серпня 1996 року, збірник 1996-ІІІ, с. 951-52, параграф 58, та рішення у справі «Wettstein v. Switzerland», № 33958/96, параграф 44).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).

На думку Європейського суду з прав людини, судді у своїй професійній діяльності мають бути вільними від особистих симпатій, уподобань, схильностей. Вважається, що суддя є безстороннім, якщо немає доказів, які свідчили б про протилежне (суб`єктивна безсторонність). Суду також належить бути безстороннім об`єктивно, тобто мати достатньо гарантій, що виключають будь-які сумніви стосовно нього. Цей аспект висуває додаткові обмеження для суддів щодо їхньої участі в політичному житті держави або будь-якій іншій діяльності, оскільки це може викликати підозру в їхній особистій заінтересованості під час вирішення справ. Суддя не буде об`єктивно безстороннім у випадку його залежності від чогось або когось.

Закон не покладає на суддю обов`язку переконувати у своїй неупередженості. Суддя (суд) своєю процесуальною та позапроцесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді. Якщо у судді існують реальні факти для самовідводу, які впливатимуть на його безсторонність, суддя має вказати про це у поданій заяві (процесуальному рішенні).

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Саме така позиція відображена у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, та статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року.

У рішенні у справі «Castillo Algaro v. Spain» (постанова від 28 жовтня 1998 року, збірник 1998-VIII, с. 3116, параграф 45) зазначено, що дійсно навіть припущення про факти, які ставлять під сумнів безсторонність суду, можуть мати певне значення; йдеться про довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у людей.

Як зазначено у коментарі до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, відчуття упередженості - це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Разом з тим ч. 4 ст. 35 ГПК України прямо вказує на те, що рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Отже, в розумінні цієї норми не належить до обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, та обставина, що суддя вже вирішував спори між тими самими учасниками та висловив певну правову позицію в іншій справі.

Подібна позиція висловлена Радою суддів України у рішенні від 7 вересня 2017 року № 46, в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Крім цього, як зазначено у пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Craxi v. Italy» від 7 грудня 2000 року, професійні судді мають досвід та підготовку, що дозволяє їм не піддаватись впливу якихось зовнішніх чинників, коли йдеться про судовий розгляд.

Також суд бере до уваги, що ст. 11 ГПК України "Верховенство права та джерела права, що застосовуються судом" визначено: 10. Якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Отже, у вказаній нормі йдеться виключно про матеріально-правову аналогію, яку має право застосувати суд при вирішенні спору. Застосування процесуальної аналогії, на чому наполягає заявник, не передбачено ГПК України. Крім цього, ч. 4 ст. 35 ГПК України прямо вказує на те, що рішення судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доказів, які б свідчили про упередженість або необ`єктивність судді ПроскуряковаК.В., його заінтересованості у результаті розгляду справи № 908/2690/20 до заяви не надано.

На підставі викладеного, суд вважає заяву Гранум Корпорейшн (Granum Corporation) від 05.01.2022р. про відвід судді Проскурякова К.В. від розгляду справи № 908/2690/20 необґрунтованою.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 39 ГПК України, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про відвід надійшла до суду більше ніж за три робочі дні до наступного засідання, суд вважає за необхідне передати заяву Гранум Корпорейшн (Granum Corporation) про відвід судді Проскурякова К.В. у справі № 908/2690/20 на автоматизований розподіл справи між суддями з метою вирішення питання про відвід в іншому складі суду.

Керуючись ст. ст. 32, 35, 36, 38, 39, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати заяву Гранум Корпорейшн (Granum Corporation) від 05.01.2022р. про відвід судді Проскурякова К.В. від розгляду справи № 908/2690/20 необґрунтованою.

2. Передати матеріали справи № 908/2690/20 на автоматизований розподіл, для визначення судді, який вирішуватиме питання про відвід, у порядку, встановленому ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

3. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 11.01.2022р. та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя К.В. Проскуряков