ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" січня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/690/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Успіх про перегляд рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.12.2020 за нововиявленими обставинами у справі за № 907/690/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоресурс Транс, с. Бедевля Тячівського району

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Успіх, с. Руська Мокра Тячівського району

про стягнення 497 623,31 грн

Секретар судового засідання Корольчук М.М.

Сторони не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Позивач заявив позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Успіх про стягнення суми 497 623,31 грн, яка складається з 433 023,56 грн боргу за поставлений на виконання Договору № 02 на постачання нафтопродуктів від 16.10.2018 товар, 42 069,03 грн пені за прострочення платежу, 12061,64 грн втрат від інфляції та 10469,08 грн 3 % річних. Позов заявлено з посиланням на ст. ст. 11, 530, 526, 611, 625, 692 Цивільний кодекс України, ст. ст. 175, 179, 193, 230-232, 265 ГК України.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 21.12.2020 позовні вимоги були задоволені частково. На виконання вказаного рішення господарським судом 18.01.2021 видано відповідний наказ.

29.09.2021 постановою Західного апеляційного господарського суду рішення Господарського Закарпатської області від 21 грудня 2020 року у справі №907/690/20 залишено без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх» без задоволення.

16.11.2021 до Господарського суду Закарпатської області надійшла заява (Вх. №02.3.1-05/982/21) про перегляд рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.12.2020 за нововиявленими обставинами у справі за № 907/690/20.

Заява відповідача обґрунтована тим, що надані до суду акт звірки за період з 01.01.2019 по 19.06.2020 не містить дати його підписання, прізвищ осіб, які підписували цей акт від імені ТОВ «Енергоресурс Транс» та ТОВ «Успіх», а дані обліку ТОВ «Успіх» взагалі не оформлені. Зокрема взагалі не зазначено відповідність дебіторської та кредиторської заборгованості, як підтвердження з боку відповідача. Підпис від імені ТОВ «Успіх виконаний комп`ютерним відтиском, а не директором ТОВ «Успіх» і відрізняється від мого підпису, зокрема, на договорі №2 від 16.10.2018.

Крім того, суд узяв до уваги акт взаємозвiрки, який нібито підписаний станом на 19 червня 2019 року, тоді як відповідачем 10.07.2019 та 20.12.2019 сплачено позивачу кошти у сумі відповідно 71 000 грн та 10 000 грн, а позивачем у липні та серпні 2019 року здійснювалось постачання нафтопродуктів. Проте, суд на таку невідповідність у акті, з документами на постачання нафтопродуктів (накладними) наданими позивачем суду, не звернув увагу. Разом з тим, суд не взяв уваги на те, що позивач звернувся до господарського суду у жовтні 2020 року та надав до суду акт датований майбутнім часом, а саме: 31 грудня 2020 року.

Натомість постачання паливно-мастильних матеріалів від позивача здійснювалось ТОВ «Успіх» безпосередньо на АЗС позивача відповідно до щомісячних відомостей позивача. Оскільки у відомостях отримувачами нафтопродуктів значилися транспортні засоби, які не є і не були на балансі ТОВ «Успіх» і відпуск паливно-мастильних матеріалів, здійснювався на сторонніх осіб, у відповідача з ТОВ «Енергоресурс Транс» виник спір і затримки щодо оплати, які відповідач зобов`язувався здійснити після встановлення фактичного отримання та відпуску йому паливно-мастильних матеріалів та підписання належних актів взаємозвірки.

Жоден з актів взаємозвірки, які є у матеріалах справи та надані ТОВ «Енергоресурс Транс», директором ТОВ «Успіх» не підписувався і не заповнювалися як це передбачено сторонами.

Ціни у відомостях, копії яких надані до апеляційного суду і оригінали яких є у наявності у позивача відрізняються від тих, які зазначені у накладних, наданих до суду. Усупереч вимог пункту 4.4 договору жодної довіреності позивачу на отримання нафтопродуктів нами відповідачем не надано, і такі у накладних відсутні взагалі.

У зв`язку з цим, ТОВ «Успіх» було направлено заяву в порядку ст.214 КПК України про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 364 КК України, ч.2. ст.366 КК України зловживання посадовим становищем та службового підроблення службовими особами ТОВ «Енергоресурс Транс. За вказаним фактом прокуратурою Закарпатської області було внесено до єдиного державного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження за №0000328 за ст.364-1 ч.2 стосовно посадових осіб ТОВ «Енергоресурс Транс».

Відповідач зазначає, що вказані обставини спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, а саме обставини наявності заборгованості за поставлені нафтопродукти.

До суду від представника Позивача надійшли письмові пояснення від 06.12.2021 на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, де зазначає, що обставини на які посилається Відповідач у своїй заяві не є нововиявленими в розумінні закону та просить відмовити у задоволенні заяви.

Розглянувши матеріали заяви про перегляд за нововиявленими обставинами та перевіривши обставини, на які посилається заявник, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Отже, підставами для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою, на час розгляду справи. Нововиявлені обставини за своєю правовою природою є матеріально-правовими фактами, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, існування обставин на час розгляду справи, по-друге те, що ці обставини не були та не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, по-третє, істотність цих обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення.

Водночас відповідно до частини четвертої статті 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікації таких обставин як нововиявлених.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.03.2020 у справі N 921/96/18, від 18.05.2020 у справі N 904/8052/16).

Нововиявлена обставина - юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені доказами (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі N 909/1190/17).

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами.

У постанові від 19.05.2020 у справі N 910/19793/14 Верховний Суд зазначив, що господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, якщо ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При цьому, результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, та встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Як вбачається із заяви Відповідача, останній вважає, що підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є ті обставини, що директор ТОВ «Успіх» не підписував акти звірки взаєморозрахунків, які надані Позивачем на підтвердження заборгованості за договором №2 від 16.10.2018.

Відповідно до ч. 3 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України закріплено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Положеннями ст. 77 ГПК України унормовано, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

На підтвердження зазначених в заяві обставин заявником надано до господарського суду копію заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, ч.2 ст.366 КК України (в порядку ст. 214 КК України) та копію витягу з ЄРДР №0000328 від 13.09.2021.

Разом з тим, суд зазначає, що жоден із наданих відповідачем документів не підтверджує обставин, на які посилається у своїй заяві, а лише висвітлюють точку зору та твердження Відповідача, складені виключно останнім.

Доводи заявника щодо підробки підпису директора ТОВ «Успіх» ґрунтуються виключно на твердженнях заявника та не підтверджені жодними доказами: відповідачем не надано ні висновку експерта щодо встановлення факту підробки підпису директора відповідача, не надано вироку суду про визнання винними будь-яких осіб у вчиненні кримінального правопорушення за фактом підробки підпису на актах звірки взаєморозрахунків.

Відповідно до ч. 6 ст. 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд зазначає, що позбавлений можливості самостійно встановити факт підробки документів, а саме підпису на актах звірки взаєморозрахунків, оскільки не володіє достатнім обсягом спеціальних знань та навиків.

Отже, самі лише обставини звернення відповідача до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, без вироку суду, яким би були встановлені обставини підробки документів, не можуть вважатися доказом вчинення певними особами дій про які зазначає відповідач, а саме підроблення підпису директора підприємства на актах звірки взаєморозрахунків.

З обставин справи видно, що на виконання укладеного сторонами 16 жовтня 2018 року договору №2 на постачання нафтопродуктів позивач поставив відповідачу дизпаливо, бензин марок А-95-Преміум, А-95-Євро, А-92 Євро, на загальну суму 1339898,80 грн, що підтверджено видатковими накладними № 38 від 31.10.2018 на суму 56209,96 грн, №39 від 31.10.2018 на суму 68874,30 грн, № 90 від 30.11.2018 на суму 85634,50 грн, № 91 від 30.11.2018 на суму 121712,32 грн, №211 від 31.12.2018 на суму 75920,82 грн, №216 від 31.12.2018 на суму 78592,02 грн, № 44 від 31.01.2019 на суму 56470,95 грн, №49 від 31.01.2019 на суму 64272,69 грн, № 121 від 28.02.2019 на суму 77681,80 грн, №122 від 28.02.2019 на суму 71744,74 грн, №185 від 29.03.2019 на суму 73641,41 грн, №186 від 29.03.2019 на 115593,80 грн, №266 від 30.04.2019 на суму 84078,79 грн, №268 від 30.04.2019 на суму 23541,13 грн, № 350 від 31.05.2019 на суму 67724,00 грн, №351 від 31.05.2019 на суму 44065,01 грн, № 417 від 30.06.2019 на суму 70741,50 грн, №418 від 30.06.2019 на суму 7436,13 грн, №527 від 31.07.2019 на суму 19654,14 грн, № 522 від 31.07.2019 на суму 71294,29 грн, №611 від 30.08.2019 на суму 5014,50 грн. Факт прийому-передачі нафтопродуктів засвідчено підписом на видаткових накладних, завіреним печаткою відповідача, як це передбачено пунктами 4.3, 4.4 договору №2 на постачання нафтопродуктів від 16 жовтня 2018 року.

В акті звірки взаємних розрахунків за договором №2 від 16.10.2018 за період з 01.01.2019 до 19.06.2020, у відповіді від 22.07.2020 на претензію №53 за підписом директора ТОВ «Успіх» І.М.Свистак відповідач визнав заборгованість та зобов`язався погасити заборгованість у сумі 443 023,56 грн частинами, по мірі поступлення коштів, до кінця року.

До позовної заяви не було додано і у матеріалах справи відсутній акт звірки розрахунків від 31.12.2020, в оскаржуваному рішенні суд теж не покликається на цей акт звірки, як доказ заборгованої суми.

Умови договору №2 на постачання нафтопродуктів не передбачають такого документу обліку чи підстави оплати, як відомість.

За умовами п.4.2., 4.3, 4.4. договору дані про вид нафтопродукту по кожній конкретній поставці, кількість поставленого нафтопродукту, ціна за один літр нафтопродукту, загальна сума кожної конкретної поставки фіксується у видатковій накладній. При виникненні спору між сторонами така накладна являється доказом.

Саме видаткова накладна завірена печаткою (якщо немає довіреності) або за наявності довіреності на ім`я певної особи на право отримання товарно-матеріальних цінностей є доказом здійснення поставки.

ТОВ «Успіх» не заперечує і не спростовує наявності його печатки на видаткових накладних, доданих до позовної заяви, як і не спростовує самої заборгованої суми. Більш того, відповідач у відповіді від 22.07.2020 на претензію визнав і зобов`язався погасити заборгованість у сумі 443 023,56 грн частинами по мірі поступлення коштів до кінця року. Відзив підписав директор ТОВ «Успіх» І.М.Свистак, про що вказано вище.

Отже, в матеріалах справи міститься достатньо доказів на підтвердження наявності заборгованості у Відповідача перед Позивачем за договором №2 від 16.10.2018.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем до заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.12.2020 у справі № 907/690/20 не додано належних та допустимих доказів існування обставин, які відповідач зазначає як нововиявлені.

Враховуючи, що існування нововиявлених обставин викладено виключно у доводах заявника, однак їх існування (саме встановлення факту підробки документів) не підтверджено жодним належним та допустимим доказом, суд приходить до висновку про відсутність нововиявлених обставин у справі.

Частиною 3 статті 325 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може, зокрема, відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Згідно з частиною 4 цієї статті, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.12.2020 року у справі № 907/690/20, а зазначене рішення залишити в силі

Керуючись статтями 234, 235, 320, 324, 325 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.12.2020 у справі № 907/690/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 21.01.2022

Суддя Л.В. Андрейчук