ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року Справа № 915/1597/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

без виклику сторін

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" (54020, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 18; ; електронна пошта: ; ІНФОРМАЦІЯ_1);

до відповідача: Миколаївської міської ради (54027, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20; );

про: стягнення 13731,42 грн.

02.11.2021 Приватне акціонерне товариство "Миколаївська теплоелектроцентраль" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №09-01/1747 від 29.10.2021, в якій просить суд стягнути з Миколаївської міської ради заборгованість за постачання теплової енергії в розмірі 13731,42 грн. та судового збору у сумі 2270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в опалювальний період 2020-2021 позивачем постачалась відповідачу теплова енергія до приміщення по вул. Спаська, 52 в м. Миколаєві, власником якого є Територіальна громада міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради. За період з листопада 2020 року по квітень 2021 року включно відповідачу поставлено теплову енергію на суму 13731,42 грн.

Ухвалою суду від 08.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами. Запропоновано відповідачу, в 15-денний строк від дня отримання цієї ухвали, надати суду відзив на позов, оформлений згідно вимог ст. 165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів на адресу позивача. Запропоновано позивачу, в 5-денний строк від дня отримання відзиву на позов, надати суду відповідь на відзив, оформлену згідно вимог ст. 166 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь позивача, якщо такі докази не надані відповідачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Запропоновано відповідачу подати до суду заперечення на відповідь на відзив, які мають відповідати вимогам ст. 167 ГПК України, протягом 5 днів з дня одержання відповіді на відзив.

23.11.2021 до суду відповідача надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву б/н без дати, в якому відповідач просить продовжити Миколаївській міській раді строк для подання відзиву по справі.

Ухвалою суду від 29.11.2021 клопотання б/н без дати Миколаївської міської ради про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву у справі задоволено; продовжено Миколаївській міській раді процесуальний строк, визначений ухвалою суду від 08.11.2021 на подання відзиву на позовну заяву до 14.12.2021.

13.12.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н без дати, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог та вважає, що позов не підлягає задоволенню. Так, відповідач зазначає про відсутність будь-яких договірних відносин між Приватним акціонерним товариством "Миколаївська теплоелектроцентраль" та Миколаївською міською радою за період опалювального сезону 2020-2021 (період, за який вимагається оплата). Крім того, за твердженнями відповідача, позивачем не доведено отримання відповідачем послуги постачання теплової енергії в нежитловому приміщенні, яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Театральна, 45/1, загальною площею 249,1 кв.м. і взагалі не підтверджено наявності системи опалення.

20.12.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив №09-01/3467 від 20.12.2021, в якій позивач зазначає, що в житловому будинку по вул. Спаська, 52, встановлено прилад обліку, кількість споживання тепла вбачається з актів, які щомісячно виписувалися в присутності представника споживача. Теплова енергія подається в житловий будинок через приєднану мережу і розподіляється по всьому будинку по внутрішньо будинковій системі теплопостачання, що складається із стояків, нагрівальних елементів, а також іншого обладнання розташованого на цих мережах. При цьому, відсутність радіаторів не означає відсутність споживання послуг з централізованого опалення, оскільки наявність стояків в приміщенні свідчить про надходження тепла. Приміщення по вул. Спаська, 52/14, знаходяться в системі житлового будинку з централізованою системою опалення, яка є єдиною з системою опалення приміщень по вул. Спаська, 52.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Територіальна громада міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради є власником нежитлового приміщення по вул. Спаській, 52, що не спростовано відповідачем.

За твердженнями позивача, що також не спростованими відповідачем, а також згідно доданого до позову листа Управління комунального майна Миколаївської міської ради №1863/10/01/08/20 від 23.10.2020, нежитлові приміщення по вул. Спаській, 52/14, площею 70,6 кв.м. з 12.12.2019 в орендне користування не передавались і є вільними. До листа Управлінням додано копію технічного паспорту на нежитлові приміщення по вул. Спаська, 52/14; акт приймання-передавання комунального майна по договору оренди №7303 від 12.10.2012.

Позивач листом щодо укладання договору про постачання теплової енергії №10-01/460 від 12.03.2021, направив Управлінню комунального майна Миколаївської міської ради два примірники договору про постачання теплової енергії в гарячій воді для опалення нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 52.

Управління комунального майна Миколаївської міської ради листом №482/10/01/08/21 від 06.04.2021 повідомило позивача, що управління не веде господарську діяльність та немає повноважень на укладання договорів на утримання і купівлю теплової енергії, оскільки не є балансоутримувачем нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 52.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1087 від 04.11.2020 "Про початок опалювального періоду 2020-2021 рр. у житловому фонді та на інших об`єктах м. Миколаєва" вирішено розпочати опалювальний період на всіх об`єктах житлового фонду, інших об`єктах, крім населення, яке користується природним газом або електричною енергією для потреб опалення, згідно з нормами та нормативами споживання з 06.11.2020. Підключення систем теплопостачання проводити на підставі нарядів, що видаються виконавцями послуг.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №249 від 09.04.2021 "Про закінчення опалювального сезону 2020-2021 рр." вирішено закінчити опалювальний сезон з 12.04.2021 на всіх об`єктах, крім закладів дошкільної освіти, лікарень, пологових будинків, амбулаторій.

Приватним акціонерним товариством "Миколаївська теплоелектроцентраль" в опалювальний період 2020-2021 рр. підключено постачання теплової енергії до будинку по вул. Спаська, 52, що підтверджується нарядом на підключення опалення №5000.715 від 11.11.2020.

Матеріали справи містять відомості споживання теплової енергії абонента по вул. Спаська, 52 від 30.11.2020, 15.12.2020, 27.01.2021, 23.02.2021, 31.03.2021, 19.04.2021.

Позивачем виставлено відповідачу рахунок №4911 за теплову енергію, спожиту за період з 11.11.2020 по 12.04.2021 на суму 13731,42 грн. з ПДВ.

З метою отримання грошових коштів за поставлену теплову енергію, позивач направив на адресу відповідача вимогу на суму 13731,42 грн. №10-01/1431 від 07.09.2021; до вимоги позивачем додано розрахунок боргу та рахунок №4911. Направлення зазначеної вимоги підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №899.

Відповідач заборгованість за поставлену теплову енергію в повному обсязі не погасив, що і зумовило позивача звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов?язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах (ч.ч. 1, 3 ст. 275 ГК України).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов?язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Згідно ч.ч. 1, 3 с. 11 ЦК України цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов?язки. Цивільні права та обов?язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання", в цьому Законі основні терміни вживаються в такому значенні:

- балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами;

- споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу (ч. 4 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання").

Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що основним обов?язком споживача теплової енергії є, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

У відповідності до п.п. 9 п. 3 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі ? Правила), споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб?єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно п. 4 Правил, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Пунктом 14 Правил визначено, що споживач зобов?язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Отже, законодавством України передбачено, що постачання теплової енергії здійснюється за договором купівлі-продажу, обов?язок із своєчасного укладення якого покладено саме на споживача теплової енергії.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Тобто відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг.

Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15, у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №922/2790/17, від 26.09.2018 у справі №750/12850/16-ц (провадження №61-11107св18) та від 13.11.2019 у справі №686/14833/15-ц (провадження №61-26205св18).

Відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання, від обов?язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.

Так, позов про стягнення вартості теплової енергії підлягає задоволенню, якщо підтверджено, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №922/2790/17 та від 21.05.2019 у справі №922/4239/16.

З урахуванням викладеного, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 13731,42 грн. за поставлену теплову енергію в опалювальний період з 11.11.2020 по 12.04.2021 є обґрунтованим відповідно до вимог Закону та підлягає задоволенню.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного.

За результатами дослідження наданих учасниками доказів, суд дійшов висновку про доведеність, законність та обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог, а отже наявність підстав для задоволення їх в повному обсязі.

Судовий збір у сумі 2270,00 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 7,11,13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 232, 236, 237, 238, 241, 247, 248, 252 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Миколаївської міської ради (54027, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" (54020, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 18; ):

- 13731,42 грн. - основний борг;

- 2270,00 грн. - судовий збір.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 10.01.2022 (Після виходу судді з відпустки).

Суддя Н.О. Семенчук