ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 січня 2022 року Справа № 903/471/20

за заявою Головного управління ДПС у Волинській області, м. Луцьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хромокей", м.Луцьк

про банкрутство

Суддя Кравчук А. М.

Секретар судового засідання Мачульська Л.В.

Представники:

від кредиторів: н/з

ліквідатор: н/з

встановив: 30.06.2020 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла заява ГУ ДПС у Волинській області до ТзОВ "Хромокей" про порушення справи про банкрутство.

Ухвалою суду від 02.07.2020 заяву Головного управління ДПС у Волинській області від 30.06.2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хромокей" про відкриття провадження у справі про банкрутство залишено без руху, зобов`язано заявника не пізніше 10-ти календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки заяви та подати суду докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень в сумі 42 507 грн. 00 коп.

ГУ ДПС у Волинській області клопотанням від 08.07.2020 усунуло недоліки заяви та долучило докази авансування винагороди арбітражному керуючому в сумі 42 507 грн. 00 коп.

Автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України визначено Шистопала Петра Миколайовича, Годовиченка Дмитра Вадимовича, Новосельцева Володимира Петровича.

Ухвалою суду від 13.07.2020 заяву Головного управління ДПС у Волинській області від 30.06.2020 про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хромокей" прийнято до розгляду, справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 27.07.2020 о 12:00 год. Запропоновано арбітражним керуючим Шистопалу Петру Миколайовичу, Годовиченку Дмитру Вадимовичу, Новосельцеву Володимиру Петровичу протягом трьох днів з дня отримання ухвали про прийняття заяви про порушення справи про банкрутство надати Господарському суду Волинської області заяву про участь у справі у порядку ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства в електронній формі та на паперовому носії на адресу суду.

Ухвалою суду від 27.07.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хромокей". Визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хромокей" в сумі 314 840 644 грн. 87 коп., з яких 199 329 201 грн. 25 коп. - третя черга, 115 511 443 грн. 62 коп. шоста черга та 21 020 грн. 00 коп. перша черга (судові витрати). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Хромокей", процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів по 12.01.2021. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Новосельцева Володимира Петровича. Грошову винагороду розпоряднику майна визначено в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна за рахунок коштів, авансованих ініціюючим кредитором на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області. Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення (повідомлення) про порушення Господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хромокей". Вжито заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави. Встановлено розпоряднику майна Новосельцеву Володимиру Петровичу строк для подання відомостей про розгляд вимог кредиторів, проведення інвентаризації майна боржника до 04.09.2020. Попереднє судове засідання призначено на 09.09.2020 о 10:00 год. Зобов`язано арбітражного керуючого Новосельцева Володимира Петровича в строк до 07.09.2020 подати суду звіт про проведену роботу.

Оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Хромокей" оприлюднене на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 30.07.2020.

Ухвалою суду від 09.09.2020 затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Хромокей", згідно якого вимоги кредитора ГУ ДПС у Волинській області визнані в сумі 21 020 грн. 00 коп. - перша черга, 199 329 201 грн. 25 коп. - третя черга, 115 511 443 грн. 62 коп. - шоста черга. Зобов`язано розпорядника майна Новосельцева В. П. збори кредиторів та засідання комітету кредиторів провести 22.09.2019. Розгляд справи у підсумковому засіданні призначено 23.09.2019 о 10:00 год.

Постановою суду від 23.09.2020 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Хромокей" та повноваження розпорядника майна - арбітражного керуючого Новосельцева Володимира Петровича. Визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Хромокей", відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців до 23.09.2021, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Пасічника О.О.

Ухвалами суду від 11.10.2021 визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у Волинській області в сумі 4 540 грн. 00 коп. - перша черга (судові витрати), 87 583 294 грн. 14 коп. - шоста черга; замінено кредитора у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хромокей" Головне управління ДПС у Волинській області її правонаступником Головним управлінням ДПС у Волинській області в частині грошових вимог в сумі 314 840 644 грн. 87 коп., з яких 199 329 201 грн. 25 коп. - третя черга, 115 511 443 грн. 62 коп. шоста черга та 21 020 грн. 00 коп. перша черга (судові витрати).

11.01.2022 на адресу суду від ліквідатора Пасічника О.О. надійшли звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс боржника, клопотання про затвердження розміру грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора боржника та відшкодування його витрат в сумі 276 589 грн. 63 коп.

Ухвалою суду від 12.01.2022 розгляд справи призначено у судовому засіданні 19.01.2022 о 12 год. 00 хв.

Ліквідатор у клопотанні від 17.01.2022 розгляд справи просить проводити без його участі. У клопотанні від 12.01.2022 просить грошову винагороду в сумі 13 440 грн. 82 коп. виплатити з депозитного рахунку суду, в сумі 263 148 грн. 81 коп. стягнути з ГУ ДПС у Волинській області.

Сторони правом участі у судовому засіданні не скористалися, повноважних представників не направили, хоч були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції від 12.01.2022.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в :

Згідно з частинами 1, 4, 7 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Європейський суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 року за заявою № 31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові та практичні умови для втілення їх у життя.

У клопотанні від 10.01.2022 з врахуванням доповнень від 12.01.2022 ліквідатор Пасічник О.О. просить затвердити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання обов`язків ліквідатора боржника в сумі 273 000 грн. 00 коп. та відшкодування витрат, понесених під час ліквідаційної процедури, в сумі 3 589 грн. 63 коп. Сплатити грошову винагороду в сумі 13 440 грн. 82 коп. з депозитного рахунку суду, в сумі 263 148 грн. 81 коп. стягнути з ГУ ДПС у Волинській області.

Згідно частин першої та другої статті 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Судом встановлено, що постановою Господарського суду Волинської області від 23.09.2020 відкрито ліквідаційну процедуру ТОВ "Хромокей", ліквідатором призначено арбітражного керуючого Пасічника О.О.

Враховуючи вищевикладене, те, що Господарським судом Волинської області розмір основної грошової винагороди арбітражному керуючому Пасічнику О.О. не встановлювався, норми КУзПБ, які визначають право ліквідатора на оплату послуг, є правовою підставою для отримання ліквідатором винагороди за виконану роботу, суд дійшов висновку про встановлення арбітражному керуючому Пасічнику О.О. розміру основної грошової винагороди за виконання обов`язків ліквідатора ТОВ "Хромокей", а саме в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання таких повноважень.

Арбітражним керуючим Пасічником О.О. нарахована грошова винагороди в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним обов`язків ліквідатора ТОВ «Хромокей» за період з 23.09.2020 по 10.01.2022 в сумі 273 00 грн. 00 коп., витрати понесені ліквідатором під час ліквідаційної процедури в сумі 3 589 грн. 63 коп.

Докази оплати грошової винагороди ліквідатора в матеріалах справи відсутні.

На засіданні комітету кредиторів боржника 10.01.2022 звіт ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 23.09.2020 по 10.01.2022 в сумі 273 000 грн. 00 коп. та витрат в сумі 3 589 грн. 63 коп. погоджено.

Суд, здійснивши свій розрахунок нарахування грошової винагороди арбітражного керуючого Пасічника О.О. за період виконання обов`язків ліквідатора боржника, дійшов висновку про затвердження її нарахування в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним обов`язків ліквідатора боржника за період з 23.09.2020 по 10.01.2022 в сумі 273 000 грн. 00 коп. та витрат в сумі 3 589 грн. 63 коп.

При визначенні розміру оплати послуг ліквідатора під час здійснення ним ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення ліквідатором ліквідаційної процедури, а й дії, які вчинялись ліквідатором в цей період.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №922/132/13-г від 04.10.2018.

Покладення на арбітражного керуючого - ліквідатора ухвалою суду відповідних повноважень та обов`язків у справі про банкрутство вимагає від нього їх сумлінного та розумного здійснення та виконання, за умови доведення чого у арбітражного керуючого виникає право вимагати виплати винагороди арбітражного керуючого та, навпаки, відсутність чого виключає підстави для вимог щодо виплати цієї винагороди.

При цьому суд виходить зі змісту покладених на ліквідатора з моменту призначення повноважень та обов`язків та, відповідно, виняткової ролі ліквідатора у справі про банкрутство, від дій та ефективності роботи якого на стадії ліквідаційної процедури залежать результати здійсненої у справі ліквідаційної процедури, зокрема у вигляді повноти формування та наповнення ліквідаційної маси, ефективності розпорядження (реалізації) майном боржника, так як наслідок у вигляді розміру задоволених вимог кредиторів, тривалості процедури ліквідації (банкрутства) боржника, а відповідно і наслідків цієї процедури - можливості банкрута максимально розрахуватись по зобов`язаннях перед кредиторами та відновити свою платоспроможність.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №б24/63/00 від 29.10.2019.

Звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс ТОВ "Хромокей" затверджений ухвалою суду від 19.01.2022.

З врахуванням викладеного, того, що норми Кодексу України з процедур банкрутства, які визначають право ліквідатора на оплату послуг, надання яких в рамках даної справи не заперечувалось, є правовою підставою для отримання ліквідатором винагороди за виконану роботу, суд дійшов висновку про затвердження звіту ліквідатора про нарахування грошової винагороди.

Затверджуючи звіт ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди, судом враховується належне виконання арбітражним керуючим Пасічником О.О. обов`язків, покладених на нього Кодексом з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 23.09.2020 сплачено розпоряднику майна Товариства з обмеженою відповідальністю Хромокей арбітражному керуючому Новосельцеву Володимиру Петровичу основну грошову винагороду за період з 27.07.2020 по 22.09.2020 включно у сумі 29 066 грн. 18 коп. за рахунок коштів, внесених Головним управлінням ДПС у Волинській області на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області у відповідності до платіжного доручення № 1015 від 07.07.2020 на суму 42 507 грн. 00 коп.

Таким чином, сума авансового платежу, яка перебуває на депозитному рахунку Господарського суду Волинської області складає 13 440 грн. 82 коп. (42 507,00 -29 066,18), у зв`язку з чим клопотання ліквідатора про виплату грошової винагороди в сумі 13 440 грн. 82 коп. з депозитного рахунку Господарського суду Волинської області підлягає задоволенню.

Згідно звіту ліквідатора у боржника відсутні кошти та майнові активи, від продажу яких можна було б відшкодувати витрати арбітражного керуючого.

Відповідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Широке тлумачення Європейським судом з прав людини даної норми покладає на суд обов`язок захистити право особи (по даній справі конституційне право ліквідатора на оплату праці) в такий спосіб, щоб порушене, не визнане або оспорюване право отримало ефективний та справедливий спосіб захисту.

Слід зазначити, що підхід до інтересу кредитора при вирішенні питання про стягнення оплати послуг ліквідатора має відповідати положенням не лише Кодексу України з процедур банкрутства, але й міжнародним правовим актам, забезпечувати в такий спосіб єдиний підхід до застосування положень закону про банкрутство, втілювати принципи правової визначеності та верховенства права.

Відсутність чіткого нормативного регулювання у профільному законі питання оплати праці ліквідатора за рахунок коштів кредиторів не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оплату праці, які також ґрунтуються на положеннях нормативних актів, котрі мають вищу юридичну силу.

При цьому, відсутність авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст.4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956р., Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст.43 Конституції України.

У випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, отриманих від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів.

Вказаної правової позиції дотримується також Вищий господарський суд України у постанові від 23.04.2013 по справі № 5020-544/2011, Верховний Суд у постановах №912/1783/16 від 01.08.2018, №05/5026/1809/2012 від 16.01.2018.

Враховуючи вищевикладене, відсутність діяльності боржника, майна банкрута, відшкодування грошової винагороди в сумі 259 559 грн. 18 коп. та витрат ліквідатора в сумі 3 589 грн. 63 коп. має бути покладено на єдиного кредитора у справі - Головне управління ДПС у Волинській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України.

Судом взято до уваги, що законодавець не ставить вказаний порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство боржника, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організації тощо), а також від джерел фінансування того чи іншого кредитора.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 31.07.2013 у справі № 920/98/13, від 31.07.2013 у справі № 12/120-Б-10, від 16.10.2014 у справі № Б24/10-10, постановах Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №912/1783/16, від 30.01.2019 №910/32824/15.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 234-235 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Встановити арбітражному керуючому Пасічнику Олександру Олексійовичу основну грошову винагороду за виконання обов`язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Хромокей" в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання таких повноважень.

2. Клопотання арбітражного керуючого Пасічника Олександра Олексійовича від 10.01.2022 з врахуванням доповнень від 12.01.2022 про затвердження звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди та витрат, понесених під час ліквідаційної процедури задовольнити.

3. Затвердити оплату послуг арбітражному керуючому Пасічнику Олександру Олексійовичу в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання обов`язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Хромокей" за період з 23.09.2020 по 10.01.2022 в сумі 273 000 грн. 00 коп., витрат, понесених під час ліквідаційної процедури в сумі 3589 грн. 63 коп.

4. Здійснити виплату арбітражному керуючому Пасічнику Олександру Олексійовичу (свідоцтво № 261 від 09.07.2013, адреса: вул. Карбишева, буд. 2, м. Луцьк, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в якості часткової оплати грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Хромокей» грошових коштів, які були авансовані боржником на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області в сумі 13 440 грн. 82 коп.

5. Стягнути з Головного управління ДПС у Волинській області (м. Луцьк, Київський м-н., 4, ) на користь арбітражного керуючого Пасічника Олександра Олексійовичу (свідоцтво № 261 від 09.07.2013, адреса: вул. Карбишева, буд. 2, м. Луцьк, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 263 148 грн. 81 коп. (двісті шістдесят три тисячі сто сорок вісім грн. 81 коп.), з яких: 259 559 грн. 18 коп. грошова винагорода арбітражного керуючого в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання обов`язків ліквідатора боржника за період з 23.09.2020 по 10.01.2022, 3 589 грн. 63 коп. витрати, понесені під час ліквідаційної процедури боржника.

6. Видати наказ.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 20.01.2022.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук