ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" січня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4553/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІКЕМІЯ" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 50, ідентифікаційний код 41169652)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогогосподарське підприємство "Гоптівське" (62313, Харківська область, Дергачівський район, с. Гоптівка, вул. Центральна, буд. 3, ідентифікаційний код 43548542)
про стягнення 122564,46 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРІКЕМІЯ" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Гоптівське" (далі - відповідач) про стягнення 122564,46 грн., з яких штраф, передбачений п.п. 8.1.2. п. 8.1. Договору поставки № 2021/21 від 16.04.2021 складає 100530,49 грн., інфляційні збитки складають 1314,78 грн. та 48 % річних за користування чужими грошовими коштами, що передбачено п.п. 8.2.4. п. 8.2. Договору поставки № 2021/21 від 16.04.2021 складають 20 719,19 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за вищевказаним договором, що укладений між сторонами, зокрема в частині здійснення покупцем повної та своєчасної оплати товару у встановлений договором строк.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу у строк протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження запропоновано надати суду відзив на позов у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу. Також, вказаною ухвалою запропоновано позивачу надати суду відповідь на відзив на позов (у строк протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов), а також докази направлення відповіді на відзив відповідачу.

Відповідно до ч. 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, відповідно до статті 80 ГПК України, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою суду від 16.11.2021, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до статті 252 ГПК України.

Відповідач у строк, встановлений ч. 1 статті 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 ГПК України. Разом з цим, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 22.11.2021, була вручена відповідачу 26.11.2021.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Положеннями частини 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

16 квітня 2021 року між позивачем (постачальник за договором), та відповідачем (покупець за договором) укладено договір поставки №2021/21 (далі - договір).

За умовами договору сторони погодили, що у порядку та строки визначених цим договором і специфікаціях до нього позивач зобов`язується поставляти та передавати у власність відповідача насіння для сівби, пестициди в преративних формах, що є засобами захисту рослин і мікродобрива, а відповідач зобов`язується приймати цей товар та оплачувати його (п.1.1. договору).

Відповідач здійснив замовлення у позивача згідно зі специфікацією № 1 від 16.04.2021 на загальну суму 1 480 009,56 грн.

Позивачем відповідно до специфікації № 1 від 16.04.2021 (далі - специфікація №1) було поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 266 484,92 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: № 47 від 27.04.2021 на загальну суму 407 927,55 грн.; № 46 від 11.05.2021 на загальну суму 320 007,75 грн.; № 67 від 11.05.2021 на загальну суму 538 549,62 грн.

Відповідно до п. 5.1. договору відповідач зобов`язався оплатити позивачу товар у строк, що вказаний у специфікації. Якщо в специфікації не вказано строк (термін) оплати товару, то такий товар оплачується відповідачем у день його отримання від позивача. Такий же строк оплати товару діє, якщо між сторонами фактично відбулась поставка товару за накладною, але на такий товар не була підписана специфікація і він попередньо не був оплачений відповідачем.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що позивач зобов`язується поставити (передати) відповідачу товар у строки, зумовлені сторонами, тільки за умови надходження на поточний рахунок позивача у строки, визначені у специфікації, повністю суми попередньої оплати або авансових платежів, якщо такі умови оплати товару були передбачені у відповідній специфікації, разом із сумою індексації ціни товару. Під попередньою оплатою, авансом, авансовим платежем сторони розуміють платіж, що повинен бути здійснений відповідачем і отриманий позивачем до моменту передачі відповідачу товару. Позивач має право поставити відповідачу товар і до отримання від нього попередньої оплати або авансових платежів, і такі дії позивача не є порушенням ним зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п. 4.5. договору сторони погодили, що якщо відповідач прострочить оплату будь-якого платежу (попередньої оплати, авансового платежу, своєчасно не оплатить вже поставлений товар), то позивач має право пропорційно на час прострочення відповідача затримати поставку товару або взагалі повністю або частково відмовитися від поставки товару за такою та/або іншими специфікаціями, не несучи за це відповідальність.

Відповідно до специфікації № 1 товар поставляється в термін до 07.05.2021. Допускається поставка товару окремими партіями: 30% платіж у сумі 444 002,87 грн. перераховується відповідачем позивачу у строк не пізніше 23.04.2021; 70% платіж у сумі 1 036 006,69 грн. перераховується відповідачем позивачу у строк не пізніше 15.10.2021.

Поставка товару була здійснена позивачем 27.04.2021, 11.05.2021 в термін, передбачений специфікацією № 1 та умовами договору поставки (п. 4.4., 4.5.), що підтверджується видатковими накладними: № 47 від 27.04.2021, № 46 від 11.05.2021, № 67 від 11.05.2021.

Однак, відповідач оплату 30% (444 002,87 грн.) від загальної вартості товару здійснював частинами, а саме: часткова оплата 22.04.2021 в розмірі 271 123,38 грн., часткова оплата 26.04.2021 в розмірі 122 400,00 грн., остаточна оплата 30.07.2021 в розмірі 50 479,49 грн.

Враховуючи, що відповідач здійснював оплату 30% (444 002,87 грн.) від загальної вартості товару з порушенням умов оплати, передбачених специфікацією № 1, 10.06.2021 відповідач видав позивачу фінансову аграрну розписку (далі - аграрна розписка), посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В та зареєстрована у Реєстрі аграрних розписок за № 1386.

Відповідно до п. 1 аграрної розписки, ця аграрна розписка надається відповідачем в забезпечення виконання ним зобов`язання в рамках договору.

Пунктами 2 та 3 аграрної розписки передбачено, що ця аграрна розписка встановлює безумовне зобов`язання відповідачем за аграрною розпискою сплатити кредитору грошові кошти в розмірі 872 961,54 грн. Відповідач зобов`язується сплатити позивачу грошові кошти в сумі 872 961,54 грн. на рахунок позивача в строк не пізніше 15.10.2021.

Однак, відповідач, в порушення умов специфікації № 1 та п. 3 аграрної розписки щодо строків оплати за поставлений товар, перерахував позивачу 872 961,54 грн. частинами, а саме: 30.07.2021 в розмірі 50 479,49 грн., та остаточну оплату здійснив 22.10.2021. Виписка за рахунком позивача надана позивачем до матеріалів справи.

Підпунктом 8.1.2. п. 8.1. договору передбачено, що за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором понад 5 (п`ять) календарних днів відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 10 (десяти) % від суми простроченого грошового зобов`язання; за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором понад 20 (двадцять) календарних днів відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 20 (двадцяти) % від суми простроченого грошового зобов`язання. Відповідач сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів виходячи із загального строку прострочення суми грошового зобов`язання. Штрафи на суму простроченої попередньої оплати, авансового платежу, якщо товар не був отриманий відповідачем, не нараховуються. Штраф сплачується протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання відповідної претензії від позивача.

Відповідно до умов специфікації № 1 відповідач мав сплатити суму у розмірі 444 002,87 грн. на рахунок позивача до 23.06.2021. Фактична оплата відбулася лише 30.07.2021. Таким чином термін мало місце прострочення відповідачем виконання грошових зобов`язань, у зв`язку із чим позивачем згідно пп. 8.1.2. п. 8.1. договору нараховано штраф у розмірі 10 095,90 грн. за період з 24.06.2021 по 29.07.2021).

Згідно умов специфікації № 1 та поставленого товару відповідач мав сплатити суму у розмірі 822 482,05 грн. на рахунок позивача до 15.10.2021. Фактична оплата відбулася лише 22.10.2021. Таким чином термін прострочення виконання грошових зобов`язань становить 6 календарних днів (з 16.10.2021 по 21.10.2021), тому позивачем нараховано відповідачу штраф у розмірі 82 248,21 грн.

За умовами договору позивачем на користь відповідача було поставлено товар згідно зі специфікацією № 2 від 07.06.2021 (далі - специфікація №2) на загальну суму 94 492,80 грн.

Поставка товару за специфікацією № 2 від 07.06.2021 підтверджується наступними документами: видатковою накладною № 88 від 07.06.2021 на загальну суму 94 492,80 грн.; рахунком на оплату № 78 від 07.06.2021 на загальну суму 94 492,80 грн.; товарно-транспортною накладною № Р88 від 07.06.2021 на загальну суму 94 492,80 грн.

Відповідно до специфікації № 2 товар поставляється в термін до 08.06.2021. Допускається поставка Товару окремими партіями: 30% платіж у сумі 28 347,80 грн. перераховується відповідачем позивачу у строк не пізніше 10.06.2021; 70% платіж у сумі 66 144,96 грн. перераховується відповідачем позивачу у строк не пізніше 15.10.2021.

Поставка товару була здійснена позивачем 08.06.2021 в термін, передбачений специфікацією № 2, однак, відповідач в строк до 10.06.2021 не здійснило оплату 30% (28 347,84 грн.) від загальної вартості товару, а також до 15.10.2021 не здійснило оплату 70% (66 144,96 грн.) від загальної вартості товару.

Відповідач, в порушення умов специфікації № 2, перерахував позивачу суму у розмірі 94 492,80 грн. 22.10.2021. Виписка за рахунком позивача надана ним до матеріалів справи.

Відповідно до умов специфікації № 2 відповідач мав сплатити суму у розмірі 28 347,84 грн. на рахунок позивача до 10.06.2021. Фактична оплата відбулася лише 22.10.2021, отже мало місце прострочення відповідачем виконання грошових зобов`язань, за яке позивачем нараховано штраф за період з 11.06.2021 по 21.10.2021 у розмірі 5 669,57 грн.

Також, згідно специфікації №2 відповідач мав сплатити суму у розмірі 66 144,96 грн. на рахунок позивача до 15.10.2021. Фактична оплата відбулася лише 22.10.2021, отже мало місце прострочення протягом 7 днів за які позивачем нараховано штраф у розмірі 6 614,50 грн.

За умовами договору позивачем було поставлено відповідачу товар згідно з видатковою накладною № 107 від 23.06.2021 на загальну суму 12 599,04 грн.

Відповідач 23.06.2021 отримав товар та мав його оплатити, проте не здійснив оплату товару, як передбачено п. 5.1 договору. Фактичну оплату за поставлений товар відповідно до видаткової накладної № 107 від 23.06.2021 в розмірі 12 599,04 грн. відповідач здійснив 22.10.2021.

Отже, мало місце прострочення оплати з 24.06.2021 по 22.10.2021, за яке позивачем нараховано відповідачу штраф у розмірі 2 519,81 грн.

Згідно п.8.2.4. договору сторони погодили, що разі прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором відповідач замість трьох процентв річних, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, зобов`язується сплатити позивачу сорок вісім процентів річних від простроченої суми за весь час її прострочення. У періоди, в яких подвійна облікова ставка Національного банку України буде перевищувати сорок вісім процентів річних, відповідач зобов`язується сплатити позивачу проценти за ставкою (в. розмірі), що дорівнює подвійній обліковій співці Національного банку України, що діяла в такий період. У будь-якому випадку розмір процентів, що сплачуються відповідачем позивачу, не може бути менший за сорок вісім процентів річних від простроченої суми за весь час її прострочення. Проценти на суму простроченої попередньої оплати, авансового платежу, якщо товар не був отриманий відповідачем, не нараховуються.

08.11.2021 позивачем була направлена відповідачу претензія № 08/11/21-1 про сплату штрафів за прострочення виконання грошового зобов`язання, що передбачено пп. 8.1.2 п. 8.1., пп. 8.2.4 п.8.2. договору, яка отримана відповідачем 12.11.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 647.

Проте, відповідач штрафи, передбачені договором не сплатив та відповіді на вказану претензію не надав, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом про стягнення штрафу за прострочення виконання грошових зобов`язань за поставку товару, у сумі 100 530,49 грн.

Також, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання за договором позивачем здійснено нарахування 48% річних відповідно до пп. 8.2.4 п. 8.2. договору у розмірі 20 719,19 грн. за період з 24.04.2021 по 21.10.2021 та інфляційних збитків у розмірі 1 314,78 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з такого.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

За приписами частини 1 статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

В розумінні статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами статті 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Таким чином, дослідивши умови договору укладеного між сторонами, суд вважає, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч.1 ст. 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч.2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Так, відповідно до статей 230, 231 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В частині 1 ст. 548 ЦК України закріплено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Як вже встановлено вище, мало місце несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті поставленого позивачем товару.

Згідно п.8.1.2. договору сторони погодили таку відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання як нарахування штрафу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем, у встановленому законом порядку, позовні вимоги позивача не спростовано.

Перевіривши розрахунок позивача період нарахування останнім сум штрафу судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення штрафу у розмірі 100530,49 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1333,44 грн. та інфляційних збитків у розмірі 2429,91 грн., суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України гарантовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Пунктом 8.2.4. договору встановлено розмір процентів - 48% з простроченої суми та відшкодування інфляційних збитків.

Таким чином, умовами договору передбачений інший ніж ч. 2 ст. 625 ЦК України розмір річних, а саме 48%, тому вимога про стягнення з відповідача 48% річних у сумі 20 719,19 грн. підлягає задоволенню.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім вказаної суми інфляційних збитків дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних збитків у розмірі 1314,78 грн., є такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та витрати по сплаті судового збору покладає на відповідача.

На підставі ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 611, 612, 548, 549, 623-629, 712 Цивільного кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193, ст. 232 Господарського кодексу України та керуючись ст.ст. 4, 20, 73, 74, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогогосподарське підприємство "Гоптівське" (62313, Харківська область, Дергачівський район, с. Гоптівка, вул. Центральна, буд. 3, ідентифікаційний код 43548542) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІКЕМІЯ" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 50, ідентифікаційний код 41169652) 122564,46 грн., з яких штраф, передбачений п.п. 8.1.2. п. 8.1. Договору поставки № 2021/21 від 16.04.2021 складає 100530,49 грн., інфляційні збитки складають 1314,78 грн. та 48 % річних за користування чужими грошовими коштами, що передбачено п.п. 8.2.4. п. 8.2. Договору поставки № 2021/21 від 16.04.2021 складають 20 719,19 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРІКЕМІЯ" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 50, ідентифікаційний код 41169652).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогогосподарське підприємство "Гоптівське" (62313, Харківська область, Дергачівський район, с. Гоптівка, вул. Центральна, буд. 3, ідентифікаційний код 43548542).

Повне рішення складено "06" січня 2022 р.

Суддя О.В. Смірнова