ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"13" січня 2022 р. Справа № 903/700/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

суддя Крейбух О.Г.

суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Цвіркун О.О.

за участю представників сторін:

від апелянта: Немкович І.І. - прокурор відділу;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Мартинюк О.М. - адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України на рішення Господарського суду Волинської області, ухваленого 23.11.2020 (суддя Войціховський В.А., повний текст складено 25.11.2020) у справі № 903/700/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Масалова Сергія Миколайовича

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної Академії аграрних наук України

про стягнення 4 493 007,67 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 23.11.2020 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Масалова Сергія Миколайовича до Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної Академії аграрних наук України про стягнення 4493007,67 грн. задоволено частково. Ухвалено стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" на користь Фізичної особи-підприємця Масалова Сергія Миколайовича 3107693,57 грн. заборгованості, 839077,26 грн. штрафу, 5094,57 грн. пені, 8490,97 грн. 20 % річних, а всього 3960356,37 грн. Відмовлено в позові в частині стягнення 93 230,81 грн. штрафу, 161 172,40 грн. пені, 240 955,77 грн. 20% річних, 37 292,32 грн. суми збитків від інфляції. Також стягнуто з Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" в дохід Державного бюджету України 60803,80 грн. судового збору.

22.11.2021 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 23.11.2020 у справі № 903/700/20 в частині стягнення із ДП "ДГ "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства НААН України" 839077,26 грн. штрафу та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір штрафу, заявленого позивачем, із 90 відсотків до 10 відсотків.

Обґрунтовуючи необхідність звернення із апеляційною скаргою для захисту інтересів держави та причини звернення саме в особі НААН України (особа, яка не є учасником справи № 903/700/20) зазначає, що згідно із вимогами п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання щодо здійснення представництва прокурором інтересів держави в суді урегульовано статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження, зокрема: вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження; ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи. З огляду на викладене, прокурор має право вступити в розгляд справи як шляхом подання до суду відповідної заяви, так і шляхом внесення ним апеляційної чи касаційної скарги.

У скарзі прокурор вказує, що відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань єдиним засновником ДП "ДГ "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства НААН України" є Національна академія аграрних наук України.

Наказом Національної академії аграрних наук України від 14.03.2018 № 116 затверджено статут ДП "ДГ "Перше Травня".

Згідно п. 1.1 указаного статуту, ДП "ДГ "Перше Травня" засноване на основі державної власності та перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України, як органу управління державним майном. При цьому, Національна академія аграрних наук України, серед іншого, здійснює контроль за фінансовою, виробничою та іншою господарською діяльністю підприємства (відповідно до п.п. 7.3 статуту).

За таких обставин вважає, що у даному випадку Національна академія аграрних наук України являється уповноваженим органом на здійснення захисту інтересів держави, оскільки здійснює контроль за збереженням і ефективністю використання майна ДП "ДГ "Перше Травня" (відповідач у справі № 903/700/20), а також контроль за його фінансовою та іншою господарською діяльністю.

З доданих до апеляційної скарги доказів встановлено, що обласною прокуратурою 17.06.2021 надіслано до НААН України, у віданні якої перебуває ДП "ДГ "Перше Травня", лист з приводу надання інформації про те, чи оскаржуватиметься рішення Господарського суду Волинської області від 23.11.2020 у справі № 903/700/20. Також у даному листі прокурор повідомив НААН України про намір оскаржити в апеляційному порядку рішення Господарського суду Волинської області від 23.11.2020 по справі № 903/700/20, а саме в частині стягнення із ДП "ДГ "Перше Травня" на користь підприємця Масалова С.М. штрафних санкцій.

Листом від 12.07.2021 № 14-238 НААН України повідомила обласну прокуратуру про відсутність коштів для оплати судового збору та погашення інших витрат, пов`язаних з подачею позову до суду в рамках даної справи, а також не заперечувала щодо представництва прокурором її інтересів, як інтересів держави, в суді.

За даними вебсайтів "reyestr.court.gov.ua" та "court.gov.ua", на момент подання прокурором даної апеляційної скарги рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржено.

Про намір оскаржити рішення Господарського суду Волинської області від 23.11.2020 у справі № 903/700/20 обласна прокуратура повторно повідомила НААН України до моменту звернення із апеляційною скаргою.

При цьому, прокурор звертав увагу, що у даному випадку, звернення до суду апеляційної інстанції спрямоване насамперед на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно-значимого питання щодо належного розпорядження бюджетними коштами.

Одночасно просив поновити строк на оскарження рішення Господарського суду Волинської області від 23.11.2020 у справі № 903/700/20 з тих підстав, що прокуратура не брала участі у розгляді справи № 903/700/20, а про наявність підстав для вжиття у даному випадку заходів представницького характеру прокурору стало відомо при опрацюванні відомостей, оприлюднених на вебсайті "reyestr.court.gov.ua" та матеріалів листування із НААН України, а тому, зважаючи на приписи ч. 1, 3 ст. 256 ГПК України, просить визнати поважними причини неможливості оскарження вказаного рішення суду прокурором в апеляційному порядку та поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 поновлено Волинській обласній прокуратурі строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Волинської області від 23.11.2020 та відкрито апеляційне провадження у справі № 903/700/20. Призначено судове засідання для розгляду апеляційної скарги.

Присутній у судовому засіданні прокурор акцентував увагу на необхідності представництва інтересів держави в особі НААН України, як органу управління державним майном.

Проаналізувавши доводи прокурора з приводу можливості представництва прокуратурою інтересів держави в особі НААН України (особа, яка не була залучена до участі у справі) колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч. 4 ст. 53 ГПК України).

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в даному випадку - норм Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

У контексті зазначеного, за приписами процесуального законодавства, судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду, зокрема апеляційної скарги.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 17, 254 Господарського процесуального кодексу України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги.

Наведене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2019 у справі № 908/1141/15-г.

Встановлена процесуальним законом можливість здійснення апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яку не було залучено до участі у справі, лише у разі підтвердження та встановлення наявності порушення її прав, інтересів та (або) обов`язків оскаржуваним судовим рішенням ґрунтується на принципі res judicata, тобто поваги до остаточного судового рішення, дія якого передбачає встановлення у відносинах між сторонами спору, вирішеного остаточним і обов`язковим для сторін судовим рішенням, стану правової визначеності.

Здійснення апеляційного перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання за відсутності передбачених законом виняткових підстав є порушенням зазначеного принципу, що не є виправданим.

Як передбачено ч. 1, 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій.

Сторонами у справі № 903/700/20 є ФОП Масалов С.М. та ДП "ДГ "Перше Травня", однак питання про залучення Національної академії аграрних наук України в суді першої інстанції не розглядалось, будь-які клопотання чи заяви з цього приводу в матеріалах справи відсутні.

Звертаючись з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Волинської області від 23.11.2020, прокурор зазначає, що засновником ДП "ДГ "Перше Травня" є Національна академія аграрних наук України. Наказом Національної академії аграрних наук України від 14.03.2018 № 116 затверджено статут ДП "ДГ "Перше Травня".

Згідно п.п. 1.1 указаного статуту, ДП "ДГ "Перше Травня" засноване на основі державної власності та перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України, як органу управління державним майном. При цьому, Національна академія аграрних наук України, серед іншого, здійснює контроль за фінансовою, виробничою та іншою господарською діяльністю підприємства (відповідно до п.п. 7.3 статуту).

Крім того, у листі від 12.07.2021 № 14-238, адресованому заступнику керівника Волинської обласної прокуратури, НААН України вказує, що згідно п. 3.1. Статуту ДП "ДГ "Перше Травня" є державним комерційним унітарним підприємством, що діє на основі державної форми власності, як самостійний суб`єкт господарювання.

Згідно з пунктом 3.10 свого Статуту підприємство самостійно вирішує питання своєї господарської діяльності, в тому числі вступає в договірні відносини з іншими установами, підприємствами, організаціями, набуваючи майнові права і відповідні обов`язки, може бути позивачем та відповідачем в судах.

Пунктами 6.2.3 та 7.4 Статуту визначено, що підприємство самостійно відповідає за своїми договірними зобов`язаннями, за порушення кредитно-розрахункової і податкової дисциплін, вимог до якості продукції та інших правил здійснення господарської діяльності. Академія не втручається в оперативну та господарську діяльність підприємства, що здійснюється відповідно до цього Статуту.

Тобто ДП "ДГ "Перше Травня" є самостійною юридичною особою, з відповідною процесуальною дієздатністю, яка дозволяє самостійно здійснювати захист своїх прав та інтересів в суді. Слід відмітити, що позовні вимоги у справі № 903/700/20 грунтуються на існуванні між ФОП Масаловим С.М. та ДП ДГ "Перше травня" господарських правовідносин, та заявлені внаслідок невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу товару (міндобрива, засоби захисту рослин) в частині проведення розрахунків за отриманий товар.

Разом з тим, питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII Про прокуратуру (далі - Закон), який набрав чинності 15.07.2015. Частина перша цієї статті визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абзацами першим та другим частини третьої статті 23 Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Абзац третій частини третьої цієї статті передбачає заборону здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

Беручи до уваги викладене, заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону, має застосовуватись з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У контексті цього засадничого положення відсутність у Законі інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абзаці першому частини третьої статті 23 Закону межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

Таким висновком Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20 відступила від висновку щодо застосування частини третьої статті 23 Закону в подібних правовідносинах, викладеного в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 363/4656/16-ц, який зводиться до необхідності визначення організаційно-правової форми суб`єкта, в особі якого звертається прокурор, з метою підтвердження підстав для представництва інтересів держави в суді в особі державного підприємства.

З матеріалів справи, зокрема зі статутів і витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що як НААН України, так і ДП "ДГ "Перше Травня" є державними організаціями (установами, закладами), основним видом діяльності яких є вирощування зернових культур, розведення худоби, дослідження, експериментальні розробки у сферах інших природних і технічних наук; біотехнологій, а відповідно, зазначені юридичні особи, не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи інших суб`єктів, владних повноважень, бездіяльність якого могла би бути підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Беручи до уваги наведене, оскільки НААН України не є учасником провадження у справі № 903/700/20, рішенням Господарського суду Волинської області від 23.11.2020 питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, відтак колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для апеляційного оскарження НААН України рішення суду першої інстанції у справі № 903/700/20.

Окрім того, суд також зазначає про безпідставність представництва прокурором інтересів держави як в особі НААН України, так і ДП "ДГ "Перше Травня", оскільки останні не є суб`єктами владних повноважень, в особі яких прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Одночасно, за приписами п. 3 ч. 1 та ч. 2 ст. 264 ГПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини даної справи та правову практику Верховного Суду, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційне провадження має бути закрито на підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

Керуючись ст. 233, 234, 264, 271 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України на рішення Господарського суду Волинської області від 23.11.2020 у справі № 903/700/20 закрити.

2. Матеріали справи № 903/700/20 повернути до Господарського суду Волинської області.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено 18.01.2022 року

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.