ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.01.2022р. Справа №905/2053/21

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (, адреса: 03680, м. Київ вул. Єжи Гендройця, буд.5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (, адреса: 49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.108),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРРО ТРАНС" (; адреса: 87506, Донецька область, м. Маріуполь, бул. Шевченка, буд. 234/147, кв. 78),

про стягнення 134.700,00 грн.

суддя Величко Н.В.

без виклику сторін, -

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРРО ТРАНС" про стягнення штрафу в розмірі 134.700,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті проведення комісійного зважування вагону №61671954, що відправлений за накладною №37000965, встановлено, що вказана відправником маса вантажу не відповідає масі встановленій при проведенні контрольного зважування вантажу, а саме: більше ваги зазначеної в залізничній накладній №37000965 на 1350 кг, про що складено комерційний акт №45003/765 від 20.07.2021. Посилаючись на ст.ст.118, 122 Статуту залізниць, позивач вказує, що неправильне зазначення у накладній маси вантажу є підставою для стягнення з відповідача штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

На підтвердження позовних вимог надано суду такі документи: залізнична накладна №37000965, комерційний акт №450003/765 від 20.07.2021, акт загальної форми №1299 від 20.07.2021, виписка з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах, технічний паспорт на ваги №14, наказ №9 від 12.01.2021, робочі та посадові інструкції працівників станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, копії яких долучено до матеріалів справи.

Матеріалам позовної заяви присвоєно єдиний унікальний номер 905/2053/21, за наслідками автоматизованого розподілу справ між суддями, матеріали справи передано на розгляд судді Величко Н.В.

Ухвалою від 08.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 905/2053/21, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; відповідачу встановлено строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання суду відзиву на позов; запропоновано позивачу у строк до п`яти днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив (за наявності).

У зв`язку з недостатніми бюджетними призначеннями на 2021 рік та відсутність знаків поштової оплати, на виконання розпорядження Господарського суду Донецької області від 30.09.2021 № 33-р "Про призупинення прийняття документів для відправки за межі суду" ухвала суду від 08.11.2021 у справі № 905/2053/21 направлена позивачу та відповідачу електронною поштою на E-mail отримувача: , (журнал обліку вихідної електронної пошти міститься в матеріалах справи). Також, для сторін 10.11.2021 розміщене відповідне оголошення на офіційній сторінці Господарського суду Донецької області веб-порталу "Судова влада України" в мережі Інтернет (підтверджується роздруківками зазначеного оголошення з офіційного веб-сайта суду).

Фактично ухвала суду від 08.11.2021 про відкриття провадження у справі надіслана сторонам поштою 02.12.2021.

Станом на 11.01.2022 в матеріалах справи відсутні докази отримання сторонами ухвали від 08.11.2021 чи поштового повернення без вручення, у зв`язку з чим судом здійснено відстеження за допомогою офіційного веб-сайту "Укрпошти" та встановлено, що вказана ухвала отримана позивачем 10.12.2021, відповідачем не отримана (поштове відправлення повернуто за зворотною адресою з відміткою Укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою").

Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов, заяв клопотань тощо про намір вчинити певні процесуальні дії відповідачем не подавалось.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч.8 ст.252 ГПК України).

Частинною третьою статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 ГПК України.

Процесуальні документи суду у цій справі надіслані Товариству з обмеженою відповідальністю "КАРРО ТРАНС" на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та яка відповідає місцезнаходженню відповідача, вказаному у позовній заяві, проте згідно відомостей офіційного веб-сайту "Укрпошти" повернені до суду із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою". Відомостей щодо зміни місцезнаходження відповідача суду не надано.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвала суду від 08.11.2021 про відкриття провадження у справі 905/2053/21 розміщена у Єдиному державному реєстрі судових рішень України, відомості якого є офіційними та загальнодоступними.

З огляду на викладене, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитися з ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.11.2021 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Крім того, для сторін 10.11.2021 оприлюднено відповідне оголошення на офіційній сторінці Господарського суду Донецької області веб-порталу "Судова влада України" в мережі Інтернет (підтверджується роздруківками зазначеного оголошення з офіційного веб-сайта суду).

Отже, приймаючи до уваги те, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення учасників справи належним чином про розгляд судової справи, слід дійти висновку, що сторони повідомлені про розгляд справи у встановленому порядку.

Відповідно до частини другої статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 ГПК України.

Згідно із частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.07.2021 за накладною №37000965 ТОВ "КАРРО ТРАНС" (вантажовідправник) відправлено зі станції Персенківка Львівської залізниці на адресу АО "Интерпайп Днепровтормет" (вантажоодержувач) на станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, вантаж - брухт чорних металів.

Відповідно до накладної №37000965 маса вантажу у вагоні №61671954 визначена відправником і складає 53700 кг (нетто).

Вантаж завантажено у вагон вантажовідправником. Навалом. Вантаж промаркований вапном по всій довжині вагона. Застосовані засоби кріплення: 1. Металеві листи накриття товщиною 4-6 мм різних розмірів; 2. Ув`язки дротом діаметром 6 мм. Вантаж розміщено й закріплено згідно з п. 17.3 гл.3 Додатка 3 до СМГС. Відповідальний за розміщення та кріплення вантажу менджер Бутенко М.

Правильність внесених відомостей підтвердив відправник - директор Аркатов Владислав Ігорович «ЕЦП» 13.07.2021 (графа 55 залізничної накладної).

Відповідно до п.53 (підтвердження одержання вантажу) накладної №37000965 - вантаж одержав - Лобанова Лариса Вікторівна "ЕЦП" 18.07.2021.

Згідно відміток залізниці (графа 49 накладної): «Охорона залізниці 376803. Акт від 18.07.2021 № 4719 про термін доставки вантажу - збільшено на 2 доби в межах дн-3 п.2.9 нак.644. Складено к/а № 450003/765 від 20.07.21 більше документа 1350т. Підпис - АРВ Плітченко».

З матеріалів справи вбачається, що 20.07.2021 на станції призначення Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, залізницею на підставі акту загальної форми № 1299 від 20.07.2021 було здійснено комісійне переважування вагону №61671954 та складено комерційний акт № 450003/765 від 20.07.2021. Переважування здійснене на вагонних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці №14, заводський №032, держ. Повірка 30.09.2020.

Так, згідно акту загальної форми № 1299 (форма ГУ-23) та комерційного акту № 450003/765 від 20.07.2021 фактично при зважуванні вантажу, що прибув за накладною №37000965 від 13.07.2021, у вагоні №61671954 - по документу тара - 21700кг, нетто - 53700кг, по вагам тара 21700кг, нетто - 55050кг, що більше ваги документа на 1350 кг.

Посада зав. вантажним двором за штатним розкладом відсутня. Комерційний акт підписано ДСЗ ОСОБА_1 , пр-к поїздів ОСОБА_3, АРВ ОСОБА_2

В матеріалах справи міститься наказ начальника станції Нижньодніпровськ-Вузол №9 від 12.01.2021, яким призначено приймальника поїздів ОСОБА_3 відповідальною особою, яка має право підпису комерційних актів замість начальника вантажного району, завідувача вантажною двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи.

Також матеріали справи містять робочу інструкцію від 15.03.2019 агента з розшуку вантажів та багажу ОСОБА_2 та заступника начальника станції ОСОБА_1

Як зазначає позивач, у відповідності з вимогами ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу відправник має сплатити нарахований штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

За розрахунком позивача, загальна сума штрафу за невірно зазначену масу вантажу у накладній № 37000965 (вагон №61671954) складає 134.700,00 грн. (провізна плата 26940,00 грн.*5)

За змістом пунктів 6, 105, 118, 122 Статуту залізниць, залізничні перевезення оформляються накладною як обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, що укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача та супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтею 122 Статуту залізниць передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць передбачено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно ст. 129 Статуту залізниць, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів.

Допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем згідно ч.1 ст.77 ГПК України є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу (постанова Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17).

Пунктом 10 Правил складання актів передбачено, що комерційний акт підписує 1) начальник станції (його заступник), 2) начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і 3) працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці; 4) у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Відповідно до пункту 12 Правил складання актів, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий комерційний акт у цьому разі не складається.

Згідно зі ст. 11 Статуту залізниць вантажні райони організовуються на станціях зі значним обсягом вантажних операцій, які виконуються в місцях загального користування.

Як встановлено судом, комерційні акти на станції Нижньодніпровськ-Вузол підписано особами, які уповноважені на підписання комерційних актів відповідно до розпорядчих актів начальника станції Нижньодніпровськ-Вузол (наказ №9 від 12.01.2021). У вказаному вище комерційному акті зазначено про відсутність посади начальника вантажного району (двору).

За змістом частин 1, 3 статті 64 та частини 3 статті 65 Господарського кодексу передбачено, що підприємство, як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд (у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду) у постанові від 23.11.2018 у справі №916/2450/17, у постанові від 21.08.2019 у справі №905/2360/18.

Так, пунктом 10 Правил складання актів передбачено право підсувати акти також працівником станції, який особисто здійснював перевірку, одержувачем, який брав участь у перевірці, та у разі необхідності до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені інші працівники залізниці.

На переконання суду, комерційний акт №450003/765 від 20.07.2021 підписаний уповноваженими працівниками залізниці в порядку п. 10 Правил складання актів та вважається таким, що складений з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи "Маса вантажу, визначена відправником, кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, визначається відправником.

Матеріалами справи підтверджено, що спірний вантаж прибув у завантажених засобами відправника вагонах, без встановлених порушень, накладні на станції відправлення заповнювалися саме відправником; вантажовідправник визначив масу вантажу у вагонах таким же самим способом (шляхом зважування), як і залізниця.

Для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

З огляду на вищевикладене, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній, засвідчено належними та допустимими доказами, а саме комерційним актом №450003/765 від 20.07.2021, які є підставою для покладання відповідальності на відправника передбаченої ст. 122 Статуту.

Згідно із ст.ст. 118, 122 Статуту штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту, а саме у п`ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

Поданий позивачем розрахунок судом перевірений і є вірним.

За неправильно зазначену у накладній №37000965 масу вантажу (вагон № 61671954), штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (провізна плата 26.940,00грн. х 5 х 1 вагон) складає 134.700,00 грн.

Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, тягар доказування (доведення обставин справи) покладається законом на сторону, яка висуває певні вимоги або заявляє заперечення. І в даному випадку цей обов`язок позивачем виконаний. Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами доводи позивача.

Враховуючи вищенаведене, за відсутності доказів сплати відповідачем пред`явленого до стягнення штрафу, суд дійшов висновку про задоволення позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРРО ТРАНС" штрафу у пред`явленому розмірі - 134.700,00 грн.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 73-86, 91, 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРРО ТРАНС" (; адреса: 87506, Донецька область, м. Маріуполь, бул. Шевченка, буд. 234/147, кв. 78) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (, адреса: 03680, м. Київ вул. Єжи Гендройця, буд.5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (, адреса: 49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.108) штраф у розмірі 134.700,00 грн. та відшкодування сплаченого судового збору у сумі 2270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У зв`язку з перебуванням судді Величко Н.В. у відпустці з 20.12.2021 по 10.01.2022 включно, повний текст рішення підписано 11.01.2022.

Суддя Н.В. Величко