ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"06" січня 2022 р. Справа№ 911/2120/21

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Шапран В.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації на рішення Господарського суду Київської області від 09.12.2021 (повний текст складено 14.12.2021)

у справі №911/2120/21 (суддя - Саванчук С.О.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача

1. Фастівська районна державна адміністрація

2. Управління соціального захисту населення Бучанської районної державної адміністрації Київської області

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою (вх. №2136/21 від 20.07.2021) до Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації про стягнення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.08.2021 відкрито провадження у справі №911/2120/21, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Фастівську районну державну адміністрацію.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.10.2021 судом здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №911/2120/21 за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління соціального захисту населення Бучанської районної державної адміністрації Київської області.

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.12.2021 (повний текст складено 14.12.2021) у справі №911/2120/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" 405027,22 грн збитків, у сумі витрат, які понесла залізниця на перевезення пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 та судовий збір у розмірі 6075,41 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації 29.12.2021 у встановлений процесуальний строк засобами поштового зв`язку подало апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Також у апеляційній скарзі порушено клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 04.01.2022 апеляційну скаргу у справі №911/2120/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Кравчук Г.А., Пашкіна С.А.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя-доповідач встановив, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України з наступних підстав.

Так, згідно з ч. 3 ст. 258 ГПК України у чинній редакції до апеляційної скарги додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень;

2) докази сплати судового збору;

3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі;

4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Також відповідно до ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Згідно з ч. 1 ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Разом з цим, перевіривши матеріали апеляційної скарги, суд зазначає, що до скарги не додано доказів надсилання її копії листом з описом вкладення учасникам справи, а саме третім особам - Фастівській районній державній адміністрації та Управлінню соціального захисту населення Бучанської районної державної адміністрації Київської області.

Таким чином, суд зазначає, що скаржником не виконано вимог п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України, ст. 259 ГПК України та не надано суду доказів надсилання копії даної апеляційної скарги учасникам справи листом з описом вкладення.

Також, суд вказує на те, що скаржником не додано до апеляційної скарги доказів сплати судового збору за її подання у встановлених законом порядку та розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" закріплено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 наведеної норми встановлені розміри ставок судового збору, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, апеляційних скарг у справі про банкрутство, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

З огляду на вищевикладені приписи Закону України «Про судовий збір» сума судового збору, яка повинна бути сплачена заявником за подання даної апеляційної скарги, становить 9113,11 грн та розраховується наступним чином: 6075,41 грн (сума, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви )*150% (при поданні апеляційної скарги) = 9113,11 грн.

Разом з цим, як зазначалося, до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору, проте в прохальній частині апеляційної скарги скаржник просить суд звільнити його від сплати судового збору.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною 2 статті 8 зазначеного вище Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18).

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про звільнення від сплати судового збору повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява №28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (пункт 60).

Таким чином, звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Суд відмічає, що Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації жодним чином не обґрунтовує клопотання про звільнення від сплати судового збору, не наводить доводів того, що його майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також не надає докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

За таких обставин, враховуючи, що господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього кодексу, застосовуються положення статті 174 цього кодексу.

У свою чергу, частина 1 статті 174 ГПК України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин апеляційна скарга Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації на рішення Господарського суду Київської області від 09.12.2021 у справі №911/2120/21 підлягає залишенню без руху на основі вищезазначених приписів процесуального законодавства з підстав:

- відсутність доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановлених законом порядку та розмірі (п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України);

- відсутність доказів, що підтверджують надсилання копії скарги третім особам листом з описом вкладення (п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України, ст. 259 ГПК України).

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації на рішення Господарського суду Київської області від 09.12.2021 у справі №911/2120/21 залишити без руху, надавши скаржникові строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

3. Попередити Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації, що у випадку неусунення у встановлений термін недоліків, дана апеляційна скарга буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В.В. Шапран