ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

12 січня 2022 року Справа № 915/1676/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О. розглянувши в нарадчій кімнаті заяву про самовідвід у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "РосКосметика", м. Миколаїв, 54018, пр. Богоявленський, 47, кв. 3, , електронна адреса:

до відповідача Держави Україна в особі Головного Управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, м. Миколаїв, 54055, пр. Центральний, 141-В, , електронна адреса:

про відшкодування шкоди

встановив:

17.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "РосКосметика" звернулось до суду з позовною заявою (вих.№12-11 від 12.11.2021) до Держави Україна в особі Головного Управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про відшкодування за рахунок державного бюджету шкоди, завданої незаконними рішеннями Центрального районного суду міста Миколаєва, що порушують права ТОВ "РосКосметика".

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2021 головуючим у справі визначено суддю Семенчук Н.О.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 24.11.2021 позовну заяву вих. №12-11 від 12.11.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "РосКосметика" залишено без руху. Вказаною ухвалою Товариству з обмеженою відповідальністю "РосКосметика" надано строк для усунення недоліків, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

06.12.2021 до суду від позивача надійшла заява вих. №3-12 від 03.12.2021 з додатками (позовна заява №12-11 від 12.11.2021 з додатками; докази надсилання позовної заяви №12-11 від 12.11.2021 з додатками на адресу відповідача).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 12 січня 2022 року о 15 год.00 хв.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За правилами ч.ч. 1,3 ст. 38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Головуючим суддею подано заяву про самовідвід, яку обґрунтовано тим, що підставами для звернення до суду з позовом про відшкодування за рахунок державного бюджету шкоди, завданої незаконними рішення Центрального районного суду міста Миколаєва, позивач зазначає обставини про порушення прав позивача суддею Центрального районного суду міста Миколаєва Гречана С.І. Так, головуючий у справі суддя Семенчук Н.О. зазначає, що з суддею Центрального районного суду міста Миколаєва у головуючого наявні давні дружні стосунки, що може викликати сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Семенчук Н.О., як при вирішенні питання про прийняття позовної заяви до розгляду, так і під час розгляду даної справи.

Європейським судом з прав людини в своїх рішеннях визначено наступний підхід до оцінки безсторонності суду, що розглядає справу.

Зокрема в п. 66 рішення у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (заява № 4785/02) від 10 грудня 2009 року, судом відзначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, № 255, с.12, п.27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Судом зазначається, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що здійснюється" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, N 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі "Кастільо Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).

Наявність зазначених вище обставин, навіть за відсутності тих чи інших об`єктивних чинників, може бути підставою для виникнення у сторін та інших учасників справи почуття упередженості судді в цій справі, створити перешкоди для вирішення справи у відповідності до засад господарського судочинства, в тому числі у зв`язку з вірогідними зловживаннями сторонами процесуальними правами, та зашкодити законності прийнятих рішень, за рахунок наявності додаткових підстав для їх оскарження, пов`язаних із згадуваними обставинами.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й у всіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, зокрема, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Зазначені обставини, з огляду на приписи п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, унеможливлюють участь судді у розгляді даної справи та є підставою для самовідводу.

За приписами ч. 1 ст. 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

За вказаних обставин, з метою уникнення будь-яких сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду відносно розгляду конкретного спору, суд вважає наявними підстави для задоволення заяви про самовідвід у справі № 915/1676/21, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 12, 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1.Визнати заяву головуючого судді Семенчук Н.О. про самовідвід обґрунтованою.

2.Задовольнити заяву головуючого судді Семенчук Н.О.. про самовідвід.

3.Справу №915/1676/21 передати для визначення головуючого судді в порядку встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

4.Ухвалу надіслати учасникам справи.

5.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Н.О. Семенчук