ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.01.2022 Справа №905/2180/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовною заявою: Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман, Донецька область

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча, м.Маріуполь, Донецька область

про стягнення додаткових зборів в сумі 55836,04грн.

Суть справи:

Позивач, Акціонерне товариство Українська залізниця м.Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман, Донецька область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча, м.Маріуполь, Донецька область про стягнення додаткових зборів в сумі 55836,04грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на затримку відповідачем вагонів на коліях станції Маріуполь-сортувальний, у зв`язку з чим позивачем нараховані додаткові збори відповідно до Статуту залізниць України та правил перевезення вантажу.

Ухвалою від 23.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

09.12.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав того, що спірний вантаж було саме затримано, проте до позову не додані документи (копія наказу про затримку потяга, копія повідомлення вантажоодержувачу, зазначені у Розділі 6 Правил перевезення вантажів), які б підтверджували вимоги позивача.

Також за твердженнями відповідача нарахування збору за зберігання починається з 00 годин 20.06.2021, а тому враховуючи, що вантажоодержувач звільнив колії станції призначення у добу безоплатного зберігання 19.06.2021, збір за зберігання вантажу у поїзді №9579 не нараховується.

24.12.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою позивач вважає доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать положенням Статуту залізниць України, Правилам перевезення вантажів та умовам укладеного між сторонами договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії №1/28 від 28.02.2017.

28.12.2021 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення проти доводів позивача викладених у відповіді на відзив.

Згідно з положеннями статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України), суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частині 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частинною 3 статті 252 ГПК України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

встановив:

Спір у справі виник між АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» (позивач, перевізник) та ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (відповідач, замовник) щодо правомірності нарахування позивачем збору за збереження та охорону вантажу.

За змістом частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, що укладаються між суб`єктами цивільних правовідносин, до яких законодавцем віднесено договір перевезення (стаття 908 ЦК України). Загальні умови перевезення визначаються ЦК України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Водночас, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, правилами, що видаються відповідно до них (частина 2 статті 908 ЦК України).

Положеннями частини 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту та відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами (статутами) та іншими нормативно-правовими актами.

Так, пунктом 8 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України. Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Отже, правовідносини з перевезення вантажів залізничним транспортом на підставі договорів про надання послуг перевезення, укладених із суб`єктами господарювання-замовниками, регулюються в порядку, визначеному Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та іншим галузевим законодавством, що застосовується під час надання залізницею послуг з перевезення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 затверджено Статут залізниць України, положення якого згідно з пунктом 2 Статуту визначають обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Пунктом 3 Статуту залізниць передбачено, що його дія поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.

Абзацом 2 пункту 64 Статуту залізниць визначено, що для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування призначено під`їзні колії. Взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів) (абзаци 1, 4 пункту 71 Статуту залізниць).

Згідно з пунктом 46 Статуту залізниць України одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Порядок зберігання вантажів та нарахування у зв`язку з цим відповідного збору визначено "Правилами зберігання вантажів", затвердженими наказом Мінтранспорту України від 21.11.2000 № 644.

Пунктами 4, 5 зазначених Правил передбачено, що термін граничного зберігання починається з моменту вивантаження вантажу (контейнера з вагона) засобами залізниці або з моменту подачі вагона під вивантаження засобами одержувача. Якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені пунктом 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) сплачується після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Отже, обов`язок щодо сплати збору за зберігання вантажів покладається на одержувача (вантажоодержувача, вантажовласника) у разі, якщо ним було допущено прострочення у вивезенні вантажу з місця загального користування в межах терміну безоплатного користування (пункт 5 Правил зберігання вантажів), та у разі затримки залізницею вантажів у вагонах з вини одержувача незалежно від місця затримки зі спливом терміну безоплатного зберігання (пункт 8 Правил зберігання вантажів).

У розумінні пункту 46 Статуту залізниць терміни "безоплатного зберігання вантажів у вагонах, що надійшли на адресу одержувача, на коліях залізниці" та "безоплатного користування місцем загального користування на залізниці" охоплюються періодом у часі з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

28.02.2017 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (Залізниця, позивач), яке змінило найменування на Акціонерне товариство «Українська залізниця», та Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (Власник колії, відповідач) укладено договір №1/28 (з додатковими угодами до нього від 22.05.2018, від 17.07.2018, від 19.11.2019) про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» при станції Маріуполь-Сортувальний та станції Асланове регіональної філії «Донецька залізниця» (в редакції додаткової угоди від 17.07.2018).

Строк дії договору до 31.12.2021 включно (пункт 19 договору в редакції додаткової угоди від 29.10.2020).

Відповідно до пункту 1 цього договору (в редакції додаткової угоди від 17.07.2018) згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику і примикає, зокрема, до станції Сартана ІІ власника колії до станції Маріуполь-Сортувальний стрілкою №4 залізниці до колії насуву на непарну гірку власника колії; стрілкою №18 залізниці до колії розпуску на парну гірку залізниці; стрілкою №103 залізниці до колії №30 станції Маріуполь-Сортувальний залізниці і стрілкою №2 до парної горловини парка прибуття станції Маріуполь-Сортувальний залізниці. Під`їзна колія обслуговується локомотивом власника колії.

Вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці (пункт 5 договору).

У пункті 3 договору зазначено, що рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України (ПТЕ), Інструкції з сигналізації залізниць України, Інструкції з руху поїздів та маневрової роботи на залізницях України. Приймання та відправлення поїздів виконується на станціях Маріуполь - Сортувальний Залізниці та Рудна Власника колії.

Пунктом 5 договору (в редакції додаткової угоди від 17.07.2018) визначено, що придатність вагонів під навантаження у технічному стані (в т.ч. під подвійні операції), що прибули на станцію Маріуполь-Сортувальний та Рудна встановлюється робітниками Залізниці під час огляду вагонів на здавальних коліях з визначенням їх придатності записом у журналі ф.ВУ-15.

Згідно з пунктом 6 договору (в редакції додаткової угоди від 17.07.2018) кількість вагонів в кожній передачі, яка здається власнику колії встановлюється: в маршрутах з доменним коксом, окатишами залізорудними, порожніми хоперами під навантаження в кількості, що прибули; в поїздах з різними вантажами по станції Маріуполь-Сортувальний не більше 228 осей (57 вагонів); в поїздах на станцію Асланове, які подаються на станцію Рудна не більше 220 осей (55 вагонів).

Вагони, які здані власнику колії забираються власником колії з передавальних колій станції Маріуполь-Сортувальний Залізниці впродовж 4-х годин після закінчення передавальних операцій.

Відповідно до пункту 10 договору (в редакції додаткової угоди 17.07.2018) на під`їзній колії встановлюється загальний (єдиний) термін знаходження вагонів 36,0 годин.

За умовами пункту 14 договору власник колії сплачує Залізниці плату, зокрема, за: б) користування ваганами (контейнерами) згідно Правилам користування вагонами і контейнерами та Тарифного керівництва №1; в) інші збори і плати згідно Статуту залізниць, Правил перевезень вантажів, Тарифного керівництва №1. Збори і плати вносяться залізниці згідно діючому законодавству.

Згідно з пунктом 15 договору (в редакції додаткової угоди 17.07.2018), при переданні на під`їзну колію несправних власних вагонів або контейнерів, що належать підприємствам або власності перевізника Залізниця складає відповідний акт загальної форми ГУ-23 та при поверненні даних вагонів у порожньому стані на передавальні колії складається ф.ВУ-23М та дається повідомлення до Автоматизованої Системи УЗ.

Згідно з пунктом 15.27 Правил технічної експлуатації (ПТЕ) залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 №411 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за №50/1854 (з подальшими змінами і доповненнями): «Забороняється ставити в поїзди: вагони несправні, що загрожують безпеці руху та стан яких не забезпечує збереження вантажів, що перевозяться».

Відповідно до пункту 10.3 ПТЕ залізниць України: «Забороняється випускати в експлуатацію і допускати до руху в поїздах рухомий склад, включаючи спеціальний рухомий склад, з тріщиною в будь-якій частині осі колісної пари чи тріщиною в ободі, диску і ступиці колеса, за наявності гострокінцевого накату на ділянці сполучення підрізаної частини гребеня колісної пари з його вершиною, а також при таких зношеннях і пошкодженнях колісних пар, які порушують нормальну взаємодію колії та рухомого складу …».

18.06.2021 о 03-35 год. на станцію Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці на адресу відповідача зі станції Волноваха Донецької залізниці прибув потяг №9579. У складі потягу знаходилось 51 вагон, з яких: 42 вагони власності філії «Центр транспортної логістики», 9 власних вагонів. Крім того 6 вагонів прибули раніше основної відправки.

Вагони у кількості 51 віднесені на відповідальність вантажоодержувача відповідача 18.06.2021 о 07-03.

Факт подачі 51 вагонів потягу №9579 на 4 колію станції Маріуполь-Сортувальний о 3-35год. 18.06.2021 відповідачем не оспорюється і підтверджений пам`яткою №1853 про подавання вагонів. Згідно пам`ятки передача 51 вагонів при поданні відбулась о 07-03год. 18.06.2021 без зауважень щодо технічного стану вагонів.

Згідно акту про затримку вагонів №1-83, що складений у присутності агента комерційного станції Маріуполь-Сортувальний Полещук А.Є. та прийомоздавальника ПрАТ «ММК ім. Ілліча» Малеева О.С., состав потягу №9579 у кількості 51 вагон прибраний з 4 колії парка прибуття станції Маріуполь-Сортувальний 19.06.2021 о 23-40год.

Фактично 51 вагон потягу простояв на колії станції Маріуполь-Сортувальний до 23-40год. 19.06.2021, про що Залізницею 19.06.2021 у присутності таких осіб: агента комерційного Примак О.А. та агента комерційного Ставрієнко Г.А. станції Маріуполь-Сортувальний був складений акт загальної форми №6-698.

Загальний час простою 51 вагонів потягу (42 вагони власності філії «ЦТЛ», 9 власних вагонів) за період з 11-03год. 18.06.2021 по 23-40год. 19.06.2021 склав 37год.

Залізницею за час простою нараховано відповідачу ПрАТ «ММК ім. Ілліча»:

- плату за користування 9 вагонами потягу №9579 на підставі пам`ятки про подання вагонів (ф. ГУ-45) №1853 у розмірі 1125,00грн. (без ПДВ) 1350,00грн. (з ПДВ), яка була внесена до відомості плати за користування вагонами №05079176р;

- збір за зберігання вантажу за час знаходження вагонів на місцях загального користування (коліях станції) у сумі 46781,52грн.;

- збір за охорону вантажу в сумі 92808,52грн.

Збір за зберігання та охорону вантажу був внесений до накопичувальної картки №06091261.

Відомість плати за користування вагонами №05079176р та накопичувальна картка №06091261 були пред`явлені ПрАТ «ММК ім. Ілліча» для підписання і оплати. Представник ПрАТ «ММК ім. Ілліча» накопичувальну картку підписав із зауваженнями такого змісту: «Сума 47364,41грн. відхиляється, буде розглянута у претензійному порядку».

Претензією від 22.07.2021 Залізниця звернулась до ПрАТ «ММК ім. Ілліча» з вимогою сплатити кошти в сумі 140940,04грн., в тому числі: 1350,00грн. - плата за користування вагонами, 46781,52грн. - збір за зберігання вантажу та 92808,52грн. - збір за охорону вантажу.

Згідно відповіді №94/713 від 12.08.2021 на претензію, ПрАТ «ММК ім. Ілліча» не заперечує оплатити 1350,00грн. (плата за користування вагонами) та 83754,00грн. (збір за охорону вантажу); вимоги про сплату коштів у сумі 55836,04грн. відхилено як безпідставні з посиланням на те, що звільнення колії станції Маріуполь-Сортувальний було здійснено своєчасно (у період безоплатного зберігання).

Таким чином плата за користування вагонами у сумі 1350,00грн. та збір за охорону вантажу в сумі 83754,00грн. у зв`язку з їх оплатою, про що зазначає позивач, останнім до стягнення не заявляються.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 «Збір за зберігання вантажів на місцях загального користування» розділу ІІІ «Збори за роботи та послуги, пов`язані з перевезенням вантажів» Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за кожну добу в розмірі 4,0грн. за одну тонну - при зберіганні вантажів у вагонах, у тому числі у контейнерах - за масу брутто, округлену до повних тонн. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Як встановлено судом та зазначено вище, потяг №9579 прибув 18.06.2021 о 03:35год. та був забраний з колій загального користування 19.06.2021 о 23:40. Згідно з розділом 7 ППВ безоплатна доба зберігання починає обчислюватися з 24-ої години 18.06.2021 та закінчується о 24-ій годині 19.06.2021, отже в даному випадку нарахування збору за зберігання за встановленими чинним законодавством тарифами можливе з 00:00 годин 20.06.2021, тобто після закінчення терміну безоплатного зберігання.

Виходячи з викладеного відповідач звільнив колії у період безоплатного зберігання, а тому підстави для нарахування збору за зберігання вантажу відсутні, що зумовлює відмову у задоволенні позовних вимог у частині стягнення збору за зберігання вантажу у розмірі 46781,52грн.

Щодо доводів позивача про те, що термін безкоштовного зберігання має обчислюватися з моменту затримки, суд вважає їх необґрунтованими та погоджується з доводами відповідача.

Так, за змістом пункту 8 Правил зберігання вантажів, що затверджене Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (z0861-00) визначений порядок сплати збору за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станція тощо).

Також в цьому пункті визначено порядок обчислення терміну безоплатного зберігання, фактично, в залежності від такого місця або наступних обставин:

- на станції призначення - з 24-ої години дати вивантаження вантажів або з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження;

- при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;

- при затримці - з моменту затримки.

Сам порядок оформлення затримки вагонів визначений в Правилах користування вагонами і контейнерами, за змістом п. п. 8-10 яких у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акту про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" (додаток 5) до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Матеріали справи не містять наказу залізниці про затримку вагонів та контейнерів з вини вантажовласника, а зі змісту акту загальної форми та акту про затримку вагонів вбачається не затримка вагонів залізницею, а простоювання їх на коліях станції в період з 07-03год. 18.06.2021 по 23-40 19.06.2020 через не забирання їх вантажовласником.

Отже, у розумінні пункту 46 Статуту залізниць терміни "безоплатного зберігання вантажів у вагонах, що надійшли на адресу одержувача, на коліях залізниці" та "безоплатного користування місцем загального користування на залізниці" охоплюються періодом у часі з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача.

Вказане узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.10.2021 у справі №905/140/21.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача збір за охорону вантажу у розмірі 9054,52грн. (без ПДВ).

Згідно з частиною 2 статті 12 Закону України «Про залізничний транспорт» охорона вантажів і об`єктів залізничного транспорту здійснюються відомчою воєнізованою охороною АТ «Укрзалізниця».

Відповідачем той факт, що 40 вагонів з вантажем у потягу №9579 підлягали охороні, не спростовується, жодних доказів в розумінні приписів статті 77-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження ненадання/неналежного надання залізницею послуг охорони спірного вантажу у вагонах суду не надано.

Згідно з пунктом 31.5 Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №317 від 26.03.2009, якщо на станціях з причин, не залежних від залізниці, виникає затримка вантажу, що охороняється, то з відправника (одержувача, експедитора) додатково справляється плата згідно з табл. 4.

Плата за охорону вантажу, який затримано на станціях з причин, не залежних від залізниці, нараховується кожному відправнику (одержувачу, експедитору) окремо. Плата за ставками, установленими для групи вагонів (контейнерів) або для прямих маршрутів, нараховується у разі затримки декількох вагонів (контейнерів), що були пред`явлені до перевезення одним відправником за одним напрямком перевезення від станції відправлення до станції призначення і оформлені одним перевізним документом.

Відповідно до таблиці 4 тариф грн/ваг-год залежить від кількості вагонів, що охороняються при затримці вантажів і за охорону вагонів у кількості від 16 і більше, крім прямих маршрутів встановлений у розмірі 15,6грн. Час затримки зазначається в акті загальної форми ГУ-23 з моменту її виникнення до закінчення. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Суд відхиляє твердження відповідача про те, що нарахування плати за охорону вантажу починається з моменту закінчення терміну безоплатного зберігання вантажу, оскільки безоплатна доба стосується зберігання вантажу, а не його охорони.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок збору за охорону вантажу у розмірі 77340,43грн. без ПДВ (з ПДВ 20% 92808,52грн.) із розрахунку 15,6 (тариф) х 40 (кількість вагонів) х 41 (кількість годин затримки) х 3,023 (діючий коефіцієнт), та встановлено, що вказаний розрахунок здійснено арифметично вірно та у відповідності до вимог чинного законодавства.

При цьому з урахуванням сплати відповідачем збору за охорону вантажу в сумі 83754,00грн., про що зазначено позивачем, заявлені вимоги позивача про стягнення збору за охорону вантажу в сумі 9054,52грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог АТ Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця АТ Українська залізниця про стягнення додаткових зборів в сумі 55836,04грн..

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 236-238, 247, 252, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман, Донецька область до Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча, м.Маріуполь, Донецька область про стягнення додаткових зборів в сумі 55836,04грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча (87504, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Левченка, будинок 1; ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця, будинок 5; ) в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (84404, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок 22; ) збір за охорону вантажу в сумі 9054,52грн. та судовий збір в сумі 368,11грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення складено та підписано 20.01.2022.

Суддя М.О. Лейба