ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Черкаси справа № 925/1104/21

Вх.суду № 13394/21 від 18.08.2021

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., розглянувши у порядку письмового провадження (без виклику сторін) позовну заяву від 17.08.2021 №500 (із заявою від 01.09.2021 про усунення недоліків раніше поданої позовної заяви)

позивача, Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в особі відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ",

до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Черкаська продовольча компанія",

про стягнення грошових коштів у сумі 44 985,49 грн.

УСТАНОВИВ:

1. Приватним акціонерним товариством "Черкаське хімволокно" в особі відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" до суду подано позовну заяву в від 17.08.2021 №500 з вимогами:

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Черкаська продовольча компанія" на користь Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в особі відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" 44 549,06 грн. - боргу за поставлену теплову енергію, 42,78 грн. - внесків, 393,65 грн. - за надані послуги з гарячого водопостачання, а всього 44 985,49 грн.;

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Черкаська продовольча компанія" на користь Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в особі Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" 2 270,00 грн. судового збору.

2. Справу розглянуто у спрощеному провадженні по суті за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) без виклику сторін.

Ухвала суду від 08.09.2021 про відкриття провадження у справі за позовом надіслано учасникам справи в установленому порядку.

Надіслана відповідачу ухвала суду повернута поштою з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою". Ухвала була направлена за адресою місцезнаходження вказаної особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, оскільки ця особа не повідомила суду іншої адреси. Зокрема, вказана адреса міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Відповідно до п.10 ч.2 ст.9 та ч.3 ст.10 Закону України "Про Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань": в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про (…) місцезнаходження юридичної особи; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. Відповідно до ст.27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу (…), за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки (…) про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак участі повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про причини його неявки до суду не повідомив.

3. Позивач у позовній заяві від 29.05.2021 №02-35/182 (а.с.1 т.1) на обґрунтування вимог пояснив, що 01.08.2012 між ПАТ "Черкаське хімволокно" в особі директора відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" та ТОВ "Торговий дім "Черкаська продовольча компанія" був укладений договір №500 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі - Договір №500); що згідно з п.10.4. цього Договору №500 останній вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін; що за спірний період такої заяви від відповідача не надходило; що рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ "Черкаське хімволокно" від 20.04.2018 змінено тип та найменування позивача та Публічного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" на Приватне акціонерне товариство "Черкаське хімволокно"; що згідно з п.1.1. Договору №500 позивач зобов`язався постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді, а відповідач зобов`язується оплачувати одержувати теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором №500; що постачання теплової енергії здійснювалось за адресами, вказаними у додатку №1 до Договору №500; що згідно з п. 6.1. Договору розрахунки за теплову енергію, яка споживається, проводяться виключно у грошовій формі відповідно до встановлених тарифів; що від відповідача не надходило жодних скарг, претензій чи заперечень щодо кількості, якості, вартості отриманої теплової енергії чи суми боргу; що згідно з п.3.2.2. Договору №500 відповідач зобов`язаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором №500; що взятих на себе за Договором №500 зобов`язань відповідач не виконав і заборгував позивачу суму 44 985,49 грн.; що відповідач фактично спожив теплову енергію за тарифом, нижчим від економічно обґрунтованого тарифу, встановленого на період з 28.10.2018 по 31.12.2018, тому обов`язок по сплаті різниці лежить на відповідачеві.

4. Відповідач відзиву на позов чи й будь-яких інших заяв до суду не надіслав.

5. Дослідивши наявні у справі докази суд установив наступні обставини.

01.08.2012 між ПАТ "Черкаське хімволокно" (далі - Енергопостачальна організація) в особі директора відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" ПАТ "Черкаське хімволокно" Бондаренка В.Д. (далі - Споживач), та ТОВ "Торговий дім "ЧПК" укладено договір №500 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі - Договір №500), згідно з яким:

п.1.1. За цим Договором Енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором;

п.2.1. (…) Фактичне споживання теплової енергії за звітний період визначається на підставі показників приладів обліку;

підп. 3.2.2 і 3.2.15 п.3.2. Споживач теплової енергії зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором; споживач, що має прилади обліку, щомісячно подає до Енергопостачальної організації звіт про фактичне споживання теплової енергії, в термін до 17-00 25 числа розрахункового місяця тел..32-05-97;

п.6.2. Розрахунки здійснюються шляхом перерахування на поточний рахунок Енергопостачальної організації коштів не пізніше 10 (десятого) числа наступного за розрахунковим місяця;

п.7.1. За невиконання або неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором винна сторона відшкодовує іншій завдані збитки без зарахування неустойки. Відшкодування збитків та сплата неустойки не звільняє від виконання зобов`язань;

підп.7.3.3 п.7.3. Споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію - пеня в розмірі 0,1% належної до оплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня;

п.10.1. Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2012 року;

п.10.2. Договір припиняє свою дію у випадках: закінчення строку, на який він був укладений (…); договір може бути розірваним у разі відсутності оплати за використану теплову енергію у встановлені п.6.2. договору терміни;

п.10.3. Припинення дії договору не звільняє Споживача від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії;

п.10.4. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Згідно з додатком №1 до Договору №500 постачання теплової енергії здійснюється на такі об`єкти: магазин по вул.Гоголя, 258 у м.Черкаси, магазин по вул.С.Смірнова, 6 (а.с.6 т.1).

Відповідно до Договору №500 відповідач отримав від позивача теплову енергію у кількості 28,5 Гкал, по тарифах, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) на суму 44549,06 грн. що підтверджується рахунками-фактурою від 30.05.2017 №3084, від 31.10.2017 №606, від 30.11.2017 №1092, від 31.01.2018 №103, від 28.02.2018 №936, від 31.03.2018 №1559, від 30.04.2018 №2324, від 31.10.2018 №3468, від 30.11.2018 №3954, від 31.12.2018 №4971, від 30.04.2019 №2636, від 31.10.2019 №3413, від 30.11.2019 №3665, від 31.12.2019 №4380, від 31.01.2020 №16, від 29.02.2020 №701, від 31.03.2020 №1533, від 30.04.2020 №2254, від 31.07.2020 №3242, від 31.10.2020 №3986, від 30.11.2020 №4568, від 31.12.2020 №5253, від 31.01.2021 №396, від 28.02.2021 №844, від 31.03.2021 №1632, від 30.04.2021 №2500 (а.с.8-15 т.1).

На момент укладення Договору №500 тариф на теплову енергію у вигляді гарячої води становив 539,94 грн. за 1 Гкал. (додаток №1 до Договору №500, а.с.6 т.1). Тариф 1160,14 грн. за 1 Гкал встановлено постановою НКРЕКП від 11.12.2018 №1796; тариф 952,90 грн. за 1 Гкал встановлено постановою НКРЕКП від 14.01.2020 №95; тариф 957,53 грн. за 1 Гкал встановлено постановою НКРЕКП від 30.11.2020 №2261; тариф 1590,88 грн. за 1 Гкал встановлено постановами НКРЕКП від 01.02.2017 №151 та від 29.12.2015 №3225 (із змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 27.02.2018 №239); тариф 1048,34 грн. за 1 Гкал встановлено постановою тариф 1048,34 грн. за 1 Гкал від 14.06.2018 №404.

Також за Договором №500 відповідачу було нараховано внески у сумі 42,78 грн. за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг за постачання теплової енергії, гарячої води відповідно до ст.17 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та згідно з рішенням Виконкому Черкаської міської ради від 17.09.2019 №1021, оскільки приміщення, де постачається теплова енергія, знаходиться у житловому будинку із встановленим приладом комерційного обліку теплової енергії, що підтверджується рахунками-фактурами від 30.05.2017 №3084/1, від 31.10.2017 №606/1, від 30.11.2017 №1092/1, від 31.01.2018 №103/1, від 28.02.2018 №936/1, від 31.03.2018 №1559/1, від 30.04.2018 №2324/1, від 31.10.2018 №3468/1, від 30.11.2018 №3954/1, від 31.12.2018 №4971/1, від 31.03.2020 №1533/1, від 30.04.2020 №2254/1, від 31.07.2020 №3242/1, від 31.10.2020 №3986/1, від 31.01.2021 №396/1, від 30.04.2021 №2500/1 (а.с.8-15 т.1).

Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії та постачання гарячої води власникам (співвласникам) будівель м.Черкаси, які приєднані до інженерних мереж ВП "Черкаська ТЕЦ" ПрАТ "Черкське хімволокно" встановлено рішенням Виконкому Черкаської міської ради від 17.09.2019 №1021 (а.с.19 т.1) і становить: вул.Гоголя, 258 всього на будинок - 2765,58 грн. з ПДВ, на 1 приміщення у рік - 25,85 грн. з ПДВ та у квартал - 6,46 грн. з ПДВ; вул.Сержанта Смірнова,6 всього на будинок - 2765,58 грн. з ПДВ, на 1 приміщення у рік - 28,51 грн. з ПДВ та у квартал - 7,13 грн. з ПДВ.

Відповідно до підп.2 п.2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 17.12.2019 №2884 "Про накладення штрафу на ПрАТ "Черкаське хімволокно" за порушення Ліцензійних умов з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, необхідності усунення порушень та здійснення заходів державного регулювання" позивача було зобов`язано до 01.04.2020 здійснити перерахунок за категоріями "бюджетні установи", "інші споживачі", "релігійні організації" не донарахованих коштів за спожиту теплову енергію за період з 28.10.2018 по 31.12.2018. На виконання вказаної постанови позивач у лютому 2020 року здійснив перерахунок-донарахування за поставлену відповідачу теплову енергію у вказаний період, що підтверджується рахунком-фактурою від 29.02.2020 №701 та випискою (а,с.12 т.1).

З урахуванням проведеного перерахунку борг відповідача складає 44985,49 грн., з яких: 44549,06 грн. - сума заборгованості за поставлену теплову енергію, 42,78 грн. - внески та 393,65 грн. - гаряче водопостачання.

Спору щодо кількості, якості та ціни поставленої відповідачу теплової енергії, надання послуг з гарячого водопостачання за Договором №500 між сторонами немає.

Наявність заборгованості за надані послуги стала підставою для звернення позивача з позовом до суду.

6. При вирішенні спору судом застосовано наступні норми законодавства.

Відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ч.1 ст.73. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

ч.1,3 ст.74. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи;

ч.1 ст.76. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування;

ч.1,2 ст.86. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;

п.2 ч.1 ст.129. Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з Цивільним кодексом України:

ч.1, п.1 ч.2 ст.11. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини;

ч.1 і 2 ст.509. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

ст.525. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

ч.1 ст.526. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

ч.1 ст.530. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (…);

ст.610. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);

ч.1 ст.612. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом;

ст.625. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

Згідно з Господарським кодексом України:

ч.1-3 ст.193. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором; застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання.

ч.1 ст.275. За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергія) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму використання.

ч.5 ст.275. Енергопостачальні підприємства інших, крім державної і комунальної, форм власності можуть брати участь у забезпеченні енергією будь-яких споживачів, у тому числі через державну (комунальну) енергомережу, на умовах, визначених відповідними договорами.

Відповідно до Закону України «Про ціни і ціноутворення»:

ч.1 ст.12. Державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку.

ч.3 ст.12. Зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін.

Відповідно до Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»:

ч.1 ст.1. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор / НКРЕКП"), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

п.2-3 ч.2 ст.3. Комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятор) здійснює державне регулювання шляхом ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг та формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом.

п.6 ч.3 ст.3. Основними завданнями Регулятора є реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг.

ч.9 ст.14. Рішення (постанови, розпорядження) Регулятора/НКРЕКП є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

п.13 ч.1 ст.17. Для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор встановлює державні регульовані ціни і тарифи на товари (послуги) суб`єктів природних монополій та інших суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг, якщо відповідні повноваження надані Регулятору законом, та змінює їх за результатами перевірки або моніторингу.

п.5 ч.4 ст.19. Під час здійснення державного контролю Регулятор має право приймати обов`язкові до виконання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення.

п.7 ч.4 ст.19. НКРЕКП вправі за результатами перевірки або моніторингу приймати рішення про встановлення (зміну) тарифів на товари (послуги) суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно із Законом України "Про теплопостачання":

ст.16. Повноваження національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у сфері теплопостачання: (…) встановлення тарифів на теплову енергію суб`єктам природних монополій у сфері теплопостачання, ліцензування діяльності яких здійснюється Комісією, а також тарифів на теплову енергію, що виробляється за допомогою систем автономного теплопостачання, суб`єктам господарювання - ліцензіатам Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (абз.7);

ч.6 ст.19. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

ст.24. (…) Основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів (…). Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом.

Відповідно до Закону України «Про природні монополії»:

абзац 1, 2 ст. 8. Предметом державного регулювання діяльності суб`єктів природних монополій є в тому числі і ціни (тарифи) на товари, що виробляються/реалізуються суб`єктами природних монополій.

7. Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства суд прийшов до таких висновків.

Позивач є суб`єктом природних монополій з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, інформація про що занесена до Зведеного переліку суб`єктів природних монополій, розміщеного на офіційному сайті Антимонопольного комітету України в мережі Інтернет за адресою: https://amcu.gov.ua/zvedenij-perelik-subyektiv-prirodnih-monopolij.

27 лютого 2018 року НКРЕКП прийняла постанову №239 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП". Згідно з цією постановою був встановлений тариф на теплову енергію для інших споживачів, до яких відноситься і відповідач, в розмірі 1 590 грн. 88 коп. за 1 Гкал без ПДВ.

Постанова НКРЕКП від 27 лютого 2018 року №239 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" була опублікована газеті "Урядовий кур`єр" за 27 жовтня 2018 року №202 і відповідно до вимог ч. 7 ст. 14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" в редакції, чинній у 2018 році, набрала чинності з 28 жовтня 2018 року.

14 червня 2018 року НКРЕКП прийняла постанову №404 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП". Згідно з цією постановою був встановлений тариф на теплову енергію для інших споживачів, до яких відноситься і відповідач, в розмірі 1 048 грн. 34 коп. за 1 Гкал без ПДВ.

Постанова НКРЕКП від 14 червня 2018 року №404 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" була опублікована газеті "Урядовий кур`єр" за 15 серпня 2018 року №152 і відповідно до вимог ч. 7 ст. 14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" в редакції, чинній у 2018 році, набрала чинності з 16 серпня 2018 року.

Отже, у листопаді та грудні 2018 року одночасно були чинними Постанови НКРЕКП від 27 лютого 2018 року №239 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" і від 14 червня 2018 року №404 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП", яким були встановлені різні тарифи на теплову енергію для інших споживачів.

У рішенні від 03 жовтня 1997 року №4-зп Конституційний Суд України надав роз`яснення стосовно порядку набрання чинності Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами. У цьому рішення суд зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило Lex posterior derogat priori - "наступний закон скасовує попередній".

З цього рішення Конституційного Суду України вбачається, що з прийняттям нового акта, якщо ним не передбачено інше, автоматично скасовується діючий у часі раніше прийнятий однопредметний акт.

У даному випадку на час прийняття НКРЕКП постанови від 14 червня 2018 року №404 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" раніше прийнята НКРЕКП постанова від 27 лютого 2018 року №239 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" не діяла, оскільки не набрала чинності, тому автоматично вона не була скасована.

Навпаки, після набрання чинності постановою НКРЕКП від 27 лютого 2018 року №239 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП", а саме з 28 жовтня 2018 року, постанова НКРЕКП від 14 червня 2018 року №404 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" була автоматично скасована.

Отже, з 28 жовтня 2018 року сторони за Договором мали застосовувати в обов`язковому порядку регульований тариф на теплову енергію, встановлений згідно з постановою НКРЕКП від 27 лютого 2018 року №239 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" в розмірі 1 590 грн. 88 коп. за 1 Гкал без ПДВ

Згідно з Договором №500 позивач у період з жовтня 2017 року по квітень 2021 року надав відповідачу послуги з опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 44 549,06 грн. Також згідно із вказаним договором відповідачу надавались послуги з гарячого водопостачання у травні 2017 року на суму 393,65 грн.

Крім того відповідачу були нараховані внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку у сумі 42,78 грн. відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 17.09.2019 №1021.

Вказані обставини відповідачем не заперечуються і підтверджуються наявними у справі матеріалами, зокрема, вищеназваними рахунками-фактурою.

Однак взятих на себе за договором зобов`язань відповідач не виконав за вказаний період заборгував позивачу суму, що є предметом позову.

Заявлена до стягнення сума основного боргу у розмірі 44985,49 грн. є обґрунтованою, відповідає обставинам справи і відповідачем не заперечується.

Невиконання відповідачем взятого на себе зобов`язання у строки, встановлені п.6.2. договору, є правовою підставою для стягнення заявленої суми основного боргу у примусовому порядку.

За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 2270,00 грн., що підтверджується оригіналом платіжного доручення №227 від 23.07.2021 (а.с.29 т.1).

У зв`язку із задоволенням позовної заяви, на підставі ст.129 ГПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" від 17.08.2021 №500 (із заявою від 01.09.2021 про усунення недоліків раніше поданої позовної заяви) задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Черкаська продовольча компанія" (18008, м.Черкаси, вул.Смілянська,122/1, ідентифікаційний код 37400134) на користь Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в особі відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" (18036, м.Черкаси, просп.Хіміків,76, ідентифікаційний код 00204033) 44 549,06 грн. боргу за поставлену теплову енергію, 42,78 грн. внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, 393,65 грн. боргу за отримані послуги з гарячого водопостачання, а також 2270,00 грн. судового збору, всього 47 255,49 грн. (сорок сім тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень сорок дев`ять копійок).

Рішення набирає законної сили законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через суд першої інстанції в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 10.01.2022.

Направити це судове рішення позивачу, відповідачу.

С у д д я Хабазня Ю.А.

Я-3