ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2022м. ДніпроСправа № 904/9099/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеркоалтрейдінг", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпромекспорт-2008", м. Апостолове Дніпропетровської області

про стягнення 257 897,38грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеркоалтрейдінг" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпромекспорт-2008" заборгованість у розмірі 257 897,38 грн., з яких:

- основний борг у розмірі 205439,66 грн.;

- пеня у розмірі 44 097,56 грн.;

- 3 % річних у розмірі 8 360,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №1604-2021 ІКТ-БПЕ від 16 квітня 2021 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 24.05.2021 по 21.11.2021 у сумі 8 360,16грн.

На підставі пункту 7.2 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 44 097,56 грн. за загальний період з 24.05.2021 по 21.11.2021.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2021 справу №904/9099/21 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою господарського суду від 29.11.2021 відкрито провадження у справі.

Враховуючи приписи частини тринадцятої статті 8, статті 12, частини першої статті 247 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги малозначний характер справи та незначну складність, її розгляд було вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку письмового провадження.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду) за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 53800, Дніпропетровська обл., Апостолівський р-н, м. Апостолове, вул. Вокзальна, буд. 71.

Направлена судом на адресу відповідача ухвала про порушення провадження повернута підприємством зв`язку з відміткою: "адресат відмовився" (а.с. 47-48)

Супровідним листом №904/9099/21/62080/21 від 09.12.2021 господарський суд повторно направив на адресу відповідача копію ухвали суду від 29.11.2021 про відкриття провадження у справі №904/9099/21.

Направлений судом на адресу відповідача супровідний лист повернутий підприємством зв`язку з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою, немає довіреності на отримання" (а.с. 50-51).

За частиною третьою статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень (ч. 10 статті 242 цього Кодексу).

За змістом статей 9, 14, 17 Закону України № 755-IV від 15.05.2003 (зі змінами та доповненнями) "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відомості про місцезнаходження юридичної особи у Єдиному державному реєстрі зазначаються на підставі поданих нею документів.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється юридичною особою для забезпечення комунікації з нею, зв`язку зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

Правила надання послуг поштового зв`язку затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі - Правила). Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (п. 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень покладається саме на юридичну особу.

Процедура вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає, окрім іншого, повідомлення одержувача через абонентську поштову скриньку (ст.ст. 19, 23 Закону України "Про поштовий зв`язок", п.п. 101, 110 Правил).

У разі неможливості вручення одержувачам поштових відправлень останні зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження до об`єкта поштового зв`язку місця призначення (п. 116 Правил).

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення повертаються відправнику (п. 117 Правил).

За таких обставин можна дійти висновку, що повернення судової ухвали відбулося через незабезпечення відповідачем вимог законодавства щодо можливості реального вручення йому поштових відправлень за його офіційним місцезнаходженням.

Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтеркоалтрейдінг" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будпромекспорт-2008" (покупець) укладено договір поставки №1604-2021 ІКТ-БПЕ (а.с. 13-18).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити у встановлений термін у власність покупця вугільну продукцію (далі - вугілля), а покупець зобов`язується прийняти вугілля та сплатити за нього грошові кошти на умовах, викладених у даному договорі.

Марка вугілля, сорт, кількість, якість, строки поставки вугілля, що поставляється, визначаються в специфікаціях, що є невід`ємною частиною договору. Якість вугілля, що поставляється, повинна відповідати показникам, зазначеним у специфікаціях (п.п. 1.2, 1.3 договору).

Ціна вугілля зазначена в національній валюті України, що фіксується в специфікаціях до договору, які є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.1 договору).

За умовами п. 2.3 договору фактична вартість вугілля за цим договором буде визначатись сторонами сумарною вартістю товарних поставок вугілля, які визначені в специфікаціях, доданих до цього договору та прийняті покупцем в період дії цього договору. Загальна сума договору може бути змінена за згодою сторін, у зв`язку зі зміною рівня цін, обсягів поставки та/або підписанням нових специфікацій.

Загальна сума договору визначається загальною сумою всіх специфікацій за даним договором (п. 2.4 договору).

Згідно п. 3.1 договору постачальник поставляє вугілля залізничним транспортом насипом (навалом) у відкритих піввагонах з люками, що відкриваються, на умовах FСА - станція відправлення. Найменування станції призначення для поставки конкретної партії вугілля вказується в специфікації (листі-заявці покупця).

Умови поставки, зазначені в договорі, розуміються сторонами відповідно до офіційних правил тлумачення торгівельних термінів Міжнародної Торгівельної Палати "Інкотермс" (редакція 2010 року) (п. 3.5 договору).

Постачальник передає у власність покупця вугілля, вказане у видаткових накладних на підставі додатків - специфікацій до цього договору. Датою поставки та право власності на вугілля виникає у покупця з дати, що вказана на штемпелі залізничної накладної станцією відправлення (п. 3.7 договору).

Розрахунки за даним договором здійснюються в національній валюті України на підставі рахунків постачальника згідно залізничної накладної (п. 4.1 договору).

За умовами п. 4.2 договору оплата за вугілля здійснюється покупцем протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту відвантаження товару зі станції відправлення на підставі рахунків постачальника і відповідно залізничної накладної. Дата відвантаження підтверджується штампом на залізничній накладній. Або інші умови оплата, зазначені в специфікаціях.

Відповідно до п. 5.2 договору постачальник інформує покупця про проведені поставки (відвантаження) вугілля протягом двох діб з моменту відвантаження, а також протягом 7 календарних днів з моменту поставки надає покупцеві (його представникові) наступні документи: копії залізничних квитанцій на відвантажену партію вугілля (завірені постачальником); копію сертифіката (посвідчення) якості; видаткові накладні; рахунки-фактури на вугілля, виписані відповідно до п. 4.1 даного договору; акт приймання-передачі вугілля.

Вищевказані документи передаються покупцеві або його представникові кур`єрською службою доставки або поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Покупець зобов`язаний підписати і повернути постачальнику видаткову накладну протягом 10 календарних днів з дати її отримання покупцем, у разі, якщо вугілля за цією видатковою накладною прийняте покупцем за кількістю та якістю (п. 5.2 договору).

У випадку відсутності претензій по якості і кількості поставленого вугілля протягом п`яти робочих днів з моменту його одержання покупцем вугілля вважається прийнятою (п. 5.6 договору).

Згідно п. 7.1 договору у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань, передбачених договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні заподіяний у зв`язку із цим збиток, підтверджений документально.

Прострочення оплати вартості поставленої партії вугілля, відповідно до п. 4.2 даного договору, або строків оплати визначених у специфікації тягне сплату покупцем на користь постачальника пені в розмірі 0,1% від несвоєчасної сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення. Пеня нараховується від дня прострочення і по день остаточного погашення зобов`язання за договором (п. 7.2 договору).

Сплата неустойки пені не звільняє сторони від зобов`язань по відшкодуванню завданих збитків і виконання своїх зобов`язань за договором. Нарахування штрафних санкцій є правом сторін. Нарахування штрафних санкцій припиняється з моменту повного виконання своїх обов`язків сторонами по цьому договору (п. 7.3 договору).

За умовами п.7.8 договору неустойки (пені, штрафи) нараховуються і виплачуються лише в тому випадку, якщо вони прямо встановлені цим договором або законодавчим актом України, і лише за умови, що одна сторона направила іншій стороні, що порушила свої зобов`язання, письмову претензію з нарахованою неустойкою (пенею, штрафом) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Сторона звільняється від відповідальності за повне або часткове порушення умов цього договору, якщо вона доведе, що таке порушення сталося внаслідок дії форс мажорних обставин, визначених у цьому договорі, за умови, що їх настання було засвідчено у встановленому цим договором порядку (п. 8.1 договору).

Відповідно до п. 11.1 договору договір вступає в силу з дати його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2022 року, а в частині виконання грошових та гарантійних зобов`язань до повного їх виконання. Закінчення строку дії або розірвання цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії (п. 11.3 договору).

16 квітня 2021 року до договору поставки №1604-2021 ІКТ-БПЕ від 16.04.2021 сторонами підписано Специфікацію №1 (а.с. 19). Сума поставки по цій специфікації складає: 672 161,28грн. з ПДВ, +/- 10%, в залежності від кількості поставленого вугілля.

Згідно цієї специфікації поставляється вугілля антрацит марки АО (25-70), кількість (+/- 10%) 140,0 тонн, ціна за 1 тонну без ПДВ 4 000,96грн, загальна сума з ПДВ 672 161,28грн.

Умови оплати: 100% вартості товару на умовах відстрочення платежу до 30 днів з дати надходження вагонів на станцію призначення. Оплата вугілля здійснюється в гривнях за курсом НБУ долара США, встановленим у робочий день, що передує даті оплати рахунку, виходячи з еквівалента ціни за вугілля. Ціна за вугілля фіксується станом на 16.04.2021 та складає 143,10 доларів США за 1 тонну без ПДВ. Курс НБУ гривні по відношенню до долара США станом на 16.04.2021 становить 27,9592грн. (п. 7 специфікації).

Строк поставки квітень 2021 року (п. 8 специфікації).

На виконання умов договору поставки №1604-2021 ІКТ-БПЕ від 16.04.2021 та Специфікації №1 від 16.04.2021 позивач поставив відповідачу вугілля марки АО (25-70мм) у кількості 138,6 тонн, на загальну суму 665 439,67 грн., що підтверджується: видатковою накладною №042306 від 23.04.2021 (а.с. 21); актом прийому передачі №042306 від 23.04.2021 (а.с. 22); залізничною накладною №43568674 (а.с. 23 - 24).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеркоалтрейдінг" виставило відповідачу рахунок №042306 від 23.04.2021 на оплату поставленого вугілля на суму 665 439,67грн. (а.с. 20).

Відповідач частково розрахувався за поставлене вугілля, сплатив на рахунок позивача 460 000,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №586 від 26.07.2021 на суму 15 000,00грн.; №595 від 06.08.2021 на суму 15 000,00грн.; №603 від 20.09.2021 на суму 50 000,00грн.; №604 від 21.09.2021 на суму 40 000,00грн.; №606 від 06.10.2021 на суму 100 000,00грн.; №607 від 19.10.2021 на суму 50 000,00грн.; №609 від 22.10.2021 на суму 50 000,00грн.; №613 від 03.11.2021 на суму 90 000,00грн.; №614 від 08.11.2021 на суму 50 000,00грн. (а.с. 31-39).

Залишок несплаченої суми становить 205 439,67грн. (665 439,67 грн. 460 000,00грн.).

11.11.2021 позивач направив відповідачу претензію за вих. №11/11/21-01 від 11.11.2021 з вимогою негайно, але не пізніше 5 (п`яти) календарних днів сплатити заборгованість у розмірі 255 439,66грн. (а.с. 26-28).

Згідно витягу з офіційного сайту Акціонерного товариства "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, претензія повернута підприємством зв`язку з відміткою: "за закінченням терміну зберігання".

Станом на час звернення позивача з позовом до суду заборгованість за договором поставки №1604-2021 ІКТ-БПЕ від 16.04.2021 у сумі 205 439,67грн. відповідачем не сплачена.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за поставлений товар, пені та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання з оплати вартості поставленого товару.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору поставки, строк його дії, умови поставки, загальна ціна, строк оплати, докази оплати, наявність/відсутність заборгованості, наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цім Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи умови п. 7 специфікації до договору, положення ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеною вище видатковою накладною, є таким, що настав 24.05.2021 (оскільки строк оплати випадає на вихідний день 23.05.2021 (неділя), то, з урахуванням положень ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України, днем оплати є перший за ним робочий день, прострочка з 25.05.2021.

Між тим, в установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання не виконав.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 205 439,66грн. відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

За наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 205 439,66грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтями 216-217, 230-231 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Стаття 549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як зазначено в ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України та статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.2 договору сторони погодили, що прострочення оплати вартості поставленої партії вугілля, відповідно до п. 4.2 даного договору, або строків оплати визначених у специфікації тягне сплату покупцем на користь постачальника пені в розмірі 0,1% від несвоєчасної сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення. Пеня нараховується від дня прострочення і по день остаточного погашення зобов`язання за договором.

Позивач нарахував та просить стягнути пеню у розмірі 44 097,56грн. за загальний період з 24.05.2021 по 21.11.2021.

Перевіркою правильності нарахування пені судом встановлено, що позивачем при здійсненні розрахунку пені не вірно визначено період прострочки, зокрема на суму боргу 665 439,66грн. за період з 25.05.2021 по 25.07.2021 (62 дн.) нарахуванню підлягає пеня у сумі 17 009,73грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у сумі 43 878,78 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми випливає, що нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Позивач нарахував та просить стягнути 3% річних у сумі 8 360,16грн за період з 24.05.2021 по 21.11.2021.

Перевіркою правильності нарахування 3% річних судом встановлено допущення позивачем аналогічної помилки, що і при нарахуванні пені, а саме на суму боргу 665 439,66грн. за період з 25.05.2021 по 25.07.2021 (62 дн.) нарахуванню підлягають 3% річних у сумі 3 391,01грн.

Тож вимога позивача про стягнення трьох відсотків річних підлягає задоволенню частково у розмірі 8 305,47грн.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом третім частини третьої статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає сума 257 623,91грн, з яких: основний борг у сумі 205 439,66грн, пеня у сумі 43 878,78грн, 3% річних у сумі 8 305,47грн.

Вирішуючи питання розподілу витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, господарський суд враховує таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4 624,21грн, що підтверджується платіжним дорученням №4329 від 22.11.2021 (а.с. 8).

Звертаючись з позовом до суду, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 257 897,38грн., за розгляд якої підлягає сплаті судовий збір у розмірі 3 868,46грн. (257 897,38грн.*1,5%).

Таким чином, поверненню підлягає судовий збір у розмірі переплаченої суми 755,75грн.

Станом на час розгляду справи клопотання про повернення зайво сплаченої суми судового збору від позивача не надходило, тож питання повернення цієї суми із державного бюджету не вирішується.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 3864,36грн. (257 623,91грн.*1,5%) відповідно до статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеркоалтрейдінг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпромекспорт-2008" про стягнення 257 897,38грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпромекспорт-2008" (53800, Дніпропетровська обл., Апостолівський р-н, м. Апостолове, вул. Вокзальна, буд. 71; ідентифікаційний код 41193128) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеркоалтрейдінг" (49000, м. Дніпро, вул. Глінки, буд. 2, оф. 201; ідентифікаційний код 37912002) основний борг у сумі 205 439 (двісті п`ять тисяч чотириста тридцять дев`ять)грн. 66коп., пеню у сумі 43 878 (сорок три тисячі вісімсот сімдесят вісім)грн. 78 коп., 3% річних у сумі 8 305 (вісім тисяч триста п`ять)грн. 47коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 3 864 (три тисячі вісімсот шістдесят чотири)грн. 36коп., видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.01.2022

Суддя Н.М. Євстигнеєва