ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" січня 2022 р., м. Київ Справа № 911/2437/21

Господарського суду Київської області розглянувши заяву відповідача у справі № 911/2437/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбудмеханік" (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 76А, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіотранс" (07400, Київська обл., м. Бровари, бульв. Незалежності, буд. 33, )

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг № 30/04 від 30.04.2021,

ВСТАНОВИВ:

Господарський суду Київської області 28.12.2021 розглянув справу № 911/2437/21. Позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 365751,56 грн боргу та 5486,27 грн витрат зі сплати судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відтак, до Господарського суду Київської області надійшла заява б/н від 29.12.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіотранс" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача судових витрат.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові у разі часткового задоволення позову витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Заявник зазначає, що основний розмір судових витрат, які відповідач очікував понести в суді першої інстанції, зазначені у відзиві та становлять 50000,00 грн. Копію договору про надання правової допомоги також додано до відзиву. Відповідач повідомляє суд, що розмір гонорару адвоката встановлений у фіксованому розмірі становить 50000,00 грн. Розрахунок витрат на професійну допомогу від 29.12.2021 подано товариством з обмеженою відповідальністю "Гіотранс" до суду разом з заявою б/н від 29.12.2021.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Із правового контексту вищенаведених норм слідує, що кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому, за наведеними положеннями статті 124 зазначеного Кодексу особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені.

Вказані положення забезпечують дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених Господарського процесуального кодексу України, та крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення по справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Таким чином, виходячи із змісту вищенаведених норм процесуального закону в їх сукупності слід дійти висновку, що законодавцем передбачено процедуру, яка дозволяє розгляд питання про стягнення судових витрат за надання правничої допомоги стороні спору винести поза межі розгляду справи по суті.

Разом з цим, недотримання унормованої Господарським процесуальним кодексом України процедури, у відповідності до приписів, зокрема, ст. ст. 124, 129 ГПК України, є підставою для залишення без розгляду клопотання заявника про відшкодування за рахунок іншої сторони понесених витрат, пов`язаних із послугами адвоката.

Відтак, до закінчення судових дебатів ні письмових, ні усних заяв від відповідача про намір відшкодувати понесені судові витрати на правничу допомогу з письмовим повідомленням про те, що докази на підтвердження вказаних витрат будуть подані після постановлення рішення по суті спору до суду не надходило.

Водночас, суд звертає увагу відповідача, на те що в ухвалі про відкриття провадження у справі від 09.09.2021 в пункті 4 резолютивної частини суд повідомляв сторін про те, що в силу положень ч. 2 ст. 169 Господарського процесуального кодексу України суд встановлює письмову форму для всіх заяв та клопотань, що будуть подаватись у даній справі. З огляду на це усні заяви та клопотання учасників справи не приймалися судом до розгляду та не беруться судом до уваги з огляду на порушення встановленого судом порядку та форми подання.

Суд звертає увагу, що представник відповідача, адвокат Кочмарьова Т. С., була присутня у судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення у справі та до закінчення стадії судових дебатів не повідомляла суд, що подання доказів на підтвердження суми судових витрат на правову допомогу буде здійснено останньою після прийняття рішення по суті спору у строки визначені частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Між тим, представником відповідача подавалися додаткові пояснення від 24.12.2021 (вх. №29784/21 від 28.12.2021), в яких також не зазначено жодних відомостей про намір подати докази на підтвердження понесення витрат на послуги адвоката відповідачем у п`ятиденний строк з дня винесення рішення.

Тобто відповідачем не дотримано вимог щодо строку подання доказів понесених витрат, а відтак, відсутня умова за якої заява може бути розглянута. Факт зазначення у відзиві тієї обставини, що розмір витрат становить 50000,00 грн не знімає зі сторони обов`язку встановленою частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України щодо подання доказів на підтвердження витрат до закінчення стадії судових дебатів або заяви про намір подати відповідні докази у строк встановлений Кодексом після прийняття рішення по суті спору.

Підсумовуючи, суд констатує, що до закінчення судових дебатів відповідачем (представником) не подано доказів на підтвердження витрат на правову допомогу, не подано заяви з повідомленням, що докази понесення цих витрат будуть подані у п`ятиденний строк з дня прийняття рішення, а відтак заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіотранс" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача судових витрат підлягає залишенню без розгляду в порядку визначеному частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 169, 234, 244 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву б/н від 29.12.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіотранс" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача судових витрат залишити без розгляду.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України.

Ухвала суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-256 ГПК України.

Ухвалу підписано 11.01.2022.

Суддя А.Ф. Черногуз