РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.01.2022Справа № 910/19840/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ульма Опалубка Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Житлопромбуд»

про стягнення 312 468, 95 грн.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ульма Опалубка Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Житлопромбуд» про стягнення 312 468, 95 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем передбаченого договором оренди обов`язку щодо оплати за користування орендованим майном за період липень 2020 - січень 2021.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив. Вказану ухвалу суду відповідач не отримав, у зв`язку із закінченням строку зберігання.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду була направлена судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження сторін, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом частин 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись із вищевказаною ухвалою у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача

Відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим їм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим їм процесуальним правом, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

УСТАНОВИВ:

28.07.2020 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) було укладено договір оренди № 161/07-20, за яким орендодавець зобов`язався передати, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування майно (зокрема, опалубку), перелік та вартість якого з урахуванням індексації визначено у загальних специфікаціях (Додаток № 1), які є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.1. Договору).

Позивач вказує, що ним належним чином виконано зобов`язання за Договором і передано відповідачу у користування опалубку (об`єкт оренди) відповідно до підписаних сторонами актів приймання-передачі майна в оренду (WZ) загальною кількістю 6106 елементів, які долучені до позовної заяви у належним чином засвідчених копіях.

Однак, відповідач повернув майно з оренди лише у кількості 5961 елементів опалубки, а неповернутими залишились 145 елементів.

Пунктом п. 3.8. Договору визначено, що у разі неповернення у визначений Договором термін чи ухилення орендарем від повернення об`єкту оренди або його складових, до чого прирівнюється ухилення від підписання Акта повернення, протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати, коли таке повернення або підписання повинно було відбутись, орендодавець має право вважати, що об`єкт оренди або його складові втрачені.

В такому випадку розмір відшкодування втрачених об`єктів визначається за вказаними у Договорі умовами з додаванням до цієї вартості податку на додану вартість за ставкою, встановленою чинним в Україні законодавством на дату такого відшкодування.

З урахуванням зазначених договору умов, позивачем нараховано відповідачу 132 631, 64 грн за відшкодування неповернутих орендарем з оренди елементів опалубки.

За період липень 2020 - січень 2021 орендарю нараховано за Договором 533 262, 84 грн, з яких 393 165, 34 грн - вартість послуг з оренди, 140 097, 50 грн - вартість ремонту за повернуті орендарем з оренди в неналежному стані елементи опалубки.

За липень 2020 - червень 2021 орендар перерахував орендодавцю кошти не в повному обсязі, а лише у розмірі 353 425, 53 грн, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за послуги оренди у розмірі 63 940, 37 грн та заборгованість з неоплаченої орендарем вартості ремонту за повернуті з оренди в неналежному стані елементи опалубки у розмірі 115 896, 94 грн.

З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача 312 468, 95 грн, з яких: 63 940, 37 грн - несплачений борг за послуги з оренди, 115 896, 94 грн - неоплачена орендарем вартість ремонту за повернуті з оренди в неналежному стані елементи опалубки, 132 631, 64 грн - несплачена орендарем вартість відшкодування неповернутих орендарем з оренди елементів опалубки.

Згідно із ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Перелік елементів опалубки, які в той чи інший місяць строку оренди перебували в оренді у орендаря у відповідній кількості із зазначенням вартості цих елементів, зафіксовані орендодавцем в розрахунку вартості оренди, що додається до кожного акту наданих послуг за вказаний вище період, яким нарахована оренда.

Відповідно до п. 7.4. Договору, орендна плата нараховується за повний календарний місяць по факту наявності об`єкта оренди в орендаря, а у випадку використання об`єкта оренди неповний календарний місяць - орендна плата нараховується за фактичний період часу використання об`єкта оренди.

Згідно п. 7.5. Договору, початком оплачуваного періоду за Договором є дата дня одержання об`єкта оренди орендодавцем (дата підписання Акту приймання-передачі (видача) об`єкта оренди. Закінченням оплачуваного періоду по оренді за Договором є дата дня підписання Акта повернення об`єкта оренди.

Орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату за поточний місяць оренди не пізніше 10 (десятого) числа кожного поточного місяця користування об`єктом оренди. За перші 30 календарних днів оренди орендар сплачує орендну плату у вигляді 100 % попередньої оплати.

Пунктом 8.1. Договору сторони визначили, що приймання-передачі послуг з користування об`єктом оренди за цим Договором (далі - «послуги») здійснюється щомісячно за Актом приймання-передачі наданих послуг (далі - «Акт»).

Відповідно до п. 8.2. Договору, проект Акта орендодавець складає, підписує і передає орендарю у двох примірниках не пізніше 10 числа місяця, наступного за тим місяцем, в якому надавались послуги за цим Договором.

Орендар зобов`язаний розглянути проект кожного Акта, підписати кожний його примірник та скріпити своєю печаткою і повернути один підписаний і скріплений своєю печаткою примірник Акту орендодавцю не пізніше 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання Акта від орендодавця (п. 8.3. Договору).

У разі, якщо орендар вчасно не повертає орендодавцю належним чином оформлений Акт приймання-передачі наданих послуг, послуги вважаються наданими орендареві належним чином та прийнятими Орендарем без будь-яких зауважень та претензій з боку орендаря. Датою приймання-передачі послуг вважається дата, яка вказана в Акті приймання-передачі послуг (п. 8.4. Договору).

Залучені позивачем до матеріалів справи та надіслані відповідачу Акти наданих послуг за договором оренди не підписані з боку відповідача. Будь-яких зауважень та претензій щодо наданих позивачем відповідачу послуг матеріали справи не містять, а тому з урахуванням п. 8.4. Договору, послуги за актами у період липень 2020 - січень 2021 включно вважаються відповідачем прийнятими без зауважень.

У відповідності до ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 ст. 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною 1 ст. 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Аналогічні положення закріплені у в ч. 1 ст. 283 ГК України

Згідно ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За приписами п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, змістом взаємних договірних зобов`язань сторін є обов`язок позивача надати відповідачу в оренду майно, який породжує обов`язок відповідача прийняти його, використовувати відповідно до умов договору та сплачувати у строки визначені договором орендні платежі.

Враховуючи, що строк оплати по орендних платежах настав, ненадання відповідачем контрозрахунку заборгованості та будь-яких заперечень на позов, враховуючи відсутність доказів оплати, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягає задоволенню у заявленому розмірі, а саме у сумі 63 940, 37 грн несплаченого боргу за послуги з оренди, 115 896, 94 грн несплаченої орендарем вартості ремонту за повернуті з оренди в неналежному стані елементи опалубки та 132 631, 64 грн несплаченої орендарем вартості відшкодування неповернутих орендарем з оренди елементів опалубки.

Відповідно до п. 81 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 № 129/1033/13-ц, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БК ЖИТЛОПРОМБУД» (02094, місто Київ, ВУЛИЦЯ ПОПУДРЕНКА, будинок 52, офіс 21, ідентифікаційний код 38371471) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УЛЬМА ОПАЛУБКА УКРАЇНА» (01013, місто Київ, Набережно-Печерська дорога, будинок 7, ідентифікаційний код 31563803): 63 940 (шістдесят три тисячі дев`ятсот сорок) грн 37 коп. - несплаченого боргу за послуги з оренди, 115 896 (сто п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто шість) грн 94 коп. - неоплаченої орендарем вартості ремонту за повернуті з оренди в неналежному стані елементи опалубки, 132 631 (сто тридцять дві тисячі шістсот тридцять одна) грн 64 коп. - несплаченої орендарем вартості відшкодування неповернутих орендарем з оренди елементів опалубки та 4687 (чотири тисячі шістсот вісімдесят сім) грн 03 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Алєєва