УХВАЛА

м. Київ

20.01.2022Справа № 910/4164/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крим Дівелопмент"

до 1) Акціонерного товариства "Фондова біржа ПФТС";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвінтум";

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фортіфай";

4) Міністерства юстиції України;

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:1) Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний

промислово-інвестиційний банк";

2) Приватного акціонерне товариство "Альтана Капітал";

3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Фаворит";

про визнання недійсними протоколу аукціону та біржового контракту

Суддя Привалов А.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Юхименко М.П.;

від відповідача-1: Боченко П.С.;

від відповідачів-2,3: не з`явились;

від відповідача-4: Чубенко К.М.;

від третьої особи-1: Суденко Р.В.;

від третіх осіб-2,3: не з`явились.

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Крим Дівелопмент" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до 1) Акціонерного товариства "Фондова біржа ПФТС", 2) Приватного акціонерного товариства "Альтана Капітал", 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Фаворит", 4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвінтум", в якому просить:

- визнати недійсним протокол аукціону на фондовій біржі - біржових торгів від 04.03.2020, в ході яких було продано прості бездокументарні іменні акції, номінальною вартістю 10 грн., у кількості штуки (99,7726% від загальної кількості), міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ "Промінвестбанк", , скріплений печатками та підписами Акціонерного товариства "Фондова біржа ПФТС" та Приватного акціонерного товариства "Альтана Капітал" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Фаворит";

- визнати недійсним біржовий контракт, укладений між Приватним акціонерним товариством "Альтана Капітал" (в ролі покупця) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Фаворит" (в ролі продавця) з купівлі-продажу простих бездокументарних іменних акцій, номінальною вартістю 10 грн., у кількості штуки (99,7726% від загальної кількості), міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ "Промінвестбанк", .

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням під час проведення біржових торгів з реалізації акцій ПАТ "Промінвестбанк", номінальною вартістю 10 грн., у кількості штуки (99,7726% від загальної кількості), Порядку реалізації на фондовій біржі цінних паперів, на які звернено стягнення, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 25.12.2012 за № 1853, і ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" та як наслідок невідповідність укладеного між відповідачами біржового контракту положенням ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Позивач звернувся до суду з заявою про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог, в якій просить суд:

- визнати незаконним аукціон на фондовій біржі - біржові торги від 04.03.2020, проведені Акціонерним товариством "Фондова біржа ПФТС", в ході яких було продано прості бездокументарні імені акції, номінальною вартістю 10 грн. у кількості штуки, (99,7726 %, від загальної кількості) міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ "Промінвестбанк" ();

- визнати недійсним біржовий контракт №813054, укладений 04.03.2020 між Міністерством юстиції України (в ролі продавця від імені якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Фаворит") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фортіфай" (в ролі покупця від імені якого діяло Приватне акціонерне товариство "Альтана Капітал") з продажу простих бездокументарних імених акцій, номінальною вартістю 10 грн. у кількості штуки, (99,7726 %, від загальної кількості) міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ "Промінвестбанк";

- зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Альтана Капітал" повернути прості бездокументарні імені акції, номінальною вартістю 10 грн. у кількості штуки, (99,7726 %, від загальної кількості) міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ «Промінвестбанк» під контроль та розпорядження Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі Міністерство юстиції України;

- зобов`язати депозитарну установу Приватне акціонерне товариство "Альтана Капітал" виконати депозитарну операцію списання простих бездокументарних іменних акцій, номінальною вартістю 10 грн. у кількості штуки, (99,7726 %, від загальної кількості) міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ "Промінвестбанк", з рахунка у цінних паперах НОМЕР_1 на рахунок у цінних паперах - депозитарний код рахунку у цінних паперах НОМЕР_2 в депозитарній установі Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвінтум";

- зобов`язати депозитарну установу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвінтум" виконати депозитарну операцію зарахування іменних акцій, номінальною вартістю 10 грн. у кількості штуки, (99,7726 %, від загальної кількості) міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ "Промінвестбанк", на рахунок у цінних паперах - депозитарний код рахунку у цінних паперах НОМЕР_2 в депозитарній установі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвінтум".

Оскільки заява позивача про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог була подана з дотриманням положень ст. 46 ГПК України, суд прийняв її до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2020 закрито підготовче провадження у справі №910/4164/20 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2020 судове засідання у справі призначено на 11.02.2021.

05.02.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ЖИСА" надійшла заява третьої особи з самостійними вимогами до 1) Акціонерного товариства "Фондова біржа ПФТС"; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвінтум"; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фортіфай"; 4) Міністерства юстиції України; треті особи: 1) Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"; 2) Приватне акціонерне товариство "Альтана Капітал"; 3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Фаворит"; 4) Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України" про визнання недійсними торгів та визнання недійсним біржового контракту.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ЖИСА", як третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі № 910/4164/20, і додані до неї документи повернути заявнику на підставі ч. 1 ст. 49, ч. 1 ст. 180 ГПК України, у зв`язку із пропуском строку на звернення з даною заявою.

09.02.2021 через канцелярію Господарського суду міста Києва надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ЖИСА" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі № 910/4164/20.

Відповідно до п.п. 17.10 та 17.12 Перехідних положень ГПК України. у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, передбачені пунктами 1, 6-8, 10, 12-14, 17-21, 31-33 частини першої статті 255 цього Кодексу, чи подання касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються усі матеріали. Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження, якщо відповідно до підпункту 17.10 цього підпункту до суду апеляційної чи касаційної інстанції направляються всі матеріали справи.

Враховуючи вищенаведене, для виконання вимог процесуального законодавства, у зв`язку із надходженням апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ЖИСА", суд дійшов висновку, що матеріали справи № 910/4164/20 підлягають направленню до Північного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги, а провадження у справі № 910/4164/20 зупиненню до повернення матеріалів вказаної справи до Господарського суду міста Києва.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Жиса" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі № 910/4164/20 - без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 14.07.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Жиса" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 910/4164/20.

Матеріали справи № 910/4164/20 повернуто до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 поновлено провадження у справі № 910/4164/20. Судове засідання по справі призначено на 20.01.2022.

19.01.2022 від представника відповідача-4 на електронну пошту суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

20.01.2022 через канцелярію суду від позивача також отримано клопотання про зупинення провадження у справі.

Присутній у судовому засіданні 20.01.2022 представник позивача просив задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі № 910/4164/20 до перегляду у касаційному порядку об`єднаною платаою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 910/4210/20, предметом розгляду якою є фактично ті ж самі вимоги, що і в даній справі.

Представники відповідачів-1, 4 підтримали позицію позивача та не заперечували щодо зупинення провадження.

При цьому, представник відповідача-4 зазначив, що, у випадку залишення без змін постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2021 у справі № 910/4210/20 за результатом її касаційного перегляду, предмет спору у справі № 910/4164/20 фактично буде відсутній.

Представник третьої особи-1 заперечив щодо зупинення провадження у справі, посилаючи не неможливість зупинення провадження у справі на стадії судового розгляду. А також, зазначив, що відсутня об`єктивна неможливість вирішення по суті спору у справі № 910/4164/20, оскільки постанова Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2021 у справі №910/4210/20 набула законної сили та на даний час є чинною.

Представники відповідачів-2,3 та третіх осіб-2,3 у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що призначення справи до судового розгляду було передчасним, оскільки судом не повністю встановлено остаточний характер спірних правовідносин та докази, які ці вимоги підтверджують.

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено завдання господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 4 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Водночас ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки).

Суд завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Рішення Європейського суду з прав людини у справах Ейрі проти Ірландії та Станєв проти Болгарії. Ця гарантія є "одним з основних принципів будь-якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції" (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Претто та інші проти Італії).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Клінік дез Акація та інші проти Франції" вказано, що сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги.

У ст.11 Міжнародного пакту про політичні та громадянські права, який ратифіковано Указом №2148-08 від 19.10.1973р. Президії Верховної Ради Української РСР, кожен має право при визначенні його прав і обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Також, в Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями "proprio motu", щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Згідно зі ст. 181 Господарського процесуального кодексу України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання та з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Приписами п.8 ч.2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у підготовчому засіданні суд, вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Таким чином, з метою дотримання основних засад господарського судочинства, справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення в підготовче провадження для розгляду даної справи в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження для всебічного з`ясування всіх обставин справи, які входять в предмет доказування у розглядуваному спорі.

Водночас, розглянувши клопотання позивача та відповідача-4 про зупинення провадження у справі, суд зазначає наступне.

У відповідності до приписів п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупиняється, а неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Тобто йдеться про те, що господарський суд не може розглядати певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості вимог.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Так, об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.

Враховуючи викладене вище, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі.

Провадження у справі зупиняється у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду (постанова Верховного Суду України від 01.02.2017р. у справі №6-1957цс16).

Як вбачається з матеріалів даної справи, предметом позовних вимог є визнання незаконним аукціону на фондовій біржі - біржові торги від 04.03.2020, проведені Акціонерним товариством "Фондова біржа ПФТС", в ході яких було продано прості бездокументарні імені акції, номінальною вартістю 10 грн. у кількості штуки, (99,7726 %, від загальної кількості) міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ "Промінвестбанк" (), та визнання недійсним біржового контракту №813054, укладеного 04.03.2020 між Міністерством юстиції України (в ролі продавця від імені якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Фаворит") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фортіфай" (в ролі покупця від імені якого діяло Приватне акціонерне товариство "Альтана Капітал") з продажу простих бездокументарних імених акцій, номінальною вартістю 10 грн. у кількості штуки, (99,7726 %, від загальної кількості) міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ "Промінвестбанк". Підставою для оскарження проведених Акціонерним товариством "Фондова біржа ПФТС" біржових торгів з реалізації акцій ПАТ "Промінвестбанк", номінальною вартістю 10 грн., у кількості штуки (99,7726% від загальної кількості), стали порушення Порядку реалізації на фондовій біржі цінних паперів, на які звернено стягнення, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 25.12.2012 за № 1853, і ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" та як наслідок невідповідність укладеного між відповідачами біржового контракту положенням ч. 1 ст. 203 ЦК України.

При цьому, предметом спору у справі № 910/4210/20 є: визнання недійсними результатів аукціону від 04.03.2020 з продажу 5 080 310 373 штук простих бездокументарних іменних акцій ПАТ "Промінвестбанк", , номінальною вартістю 10 грн, 99,7726% від загальної кількості, міжнародний ідентифікаційний номер UA, оформлені протоколом аукціону з реалізації акцій ПАТ "Промінвестбанк", на які звернено стягнення на АТ "Фондова біржа ПФТС", складеним 06.03.2020, та визнання недійсним договору (біржового контракту) купівлі-продажу цінних паперів (Б-Б) № 813054; БB2369-АК; БB-04/03/03, укладеного 06.03.2020 між Міністерством юстиції України та ТОВ "Фінансова компанія "Фортіфай". Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачами порядку реалізації на фондовій біржі цінних паперів, на які звернено стягнення, та банківського законодавства в частині отримання погодження Національного банку України на набуття істотної участі у ПАТ "Промінвестбанк".

Таким чином, суд вважає, що предмет і підстави заявлених позовних вимог у справах №910/4164/20 та № 910/4210/20 є майже ідентичними, не зважаючи на відмінність складу учасників справи.

Судом враховано, що у випадку залишення без змін постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2021 у справі № 910/4210/20 за результатом її касаційного перегляду, предмет спору у справі № 910/4164/20 фактично буде відсутній, оскільки неможливо двічі визнати недійсним один і той самий договір та за таких ж підстав.

У п.72 рішення Європейського Суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява N 48553/99) зазначено: "Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції (995_004), яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів."

Посилання, що одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду, міститься і у справах Європейського суду з прав людини "Брумареску проти Румунії", "Салов проти України" та інші.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В контексті прецедентної практики Європейського суду з прав людини кожному, справа щодо кого розглядається судом, повинно бути забезпечено можливість довести суду свою позицію стосовно питань, які є предметом розгляду. Звідси, право бути почутим судом є однією з найважливіших складових верховенства права.

Відповідно до ст. 13 вказаної Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Рішеннями ЄСПЛ у справах „Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands" від 27.10.1993 (п. 33), та „Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996 (п. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні „справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Крім того, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, „без якого змагальність як принцип не існує". Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (ст. 15 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховано, що пункт 1 статті 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд".

Розглядаючи справу №5-рп/2013 Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013р. зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що вирішення спору у даній справі без урахування висновків суду по справі №910/4210/20 призведе до порушення принципів змагальності та рівності.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі №910/4164/20, у зв`язку із чим клопотання позивача та відповідача-4 підлягають задоволенню.

Пунктом 8 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Керуючись ст. 182, 183, 227, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Перейти зі стадії судового розгляду у справі №910/4164/20 до стадії підготовчого провадження.

2. Зупинити провадження у справі № 910/4164/20 до остаточного вирішення справи №910/4210/20.

3. Зобов`язати учасників процесу повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

4. Згідно ч. 1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі в порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений 21.01.2022.

Суддя А.І. Привалов