ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2022 року м. Дніпро Справа № 904/6470/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чередка А.Є. - доповідача

суддів: Мороза В.Ф., Кузнецова В.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Охорона "Респект"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2021 року (суддя Колісник І.І.) у справі № 904/6470/21

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Охорона "Респект", м. Дніпро

про стягнення 25 844,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2021 року у справі № 904/6470/21 позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" задоволено; з Товариства з обмеженою відповідальністю "Охорона "Респект" на користь позивача стягнуто штраф у сумі 25 844,17 грн., судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд виходив з обставин неналежного виконання відповідачем зобов"язань з надання позивачу послуг з охорони майна за договором № ПР/НЮ-19558/НЮ від 11.09.2019 та, у зв"язку з цим, наявністю підстав для нарахування штрафу в сумі 25884,17грн на підставі п.5.2 вказаного договору, та з того, що строк позовної давності за вимогами щодо стягнення штрафу не закінчився та продовжується на увесь період карантину, тому ці вимоги є такими, що заявлені у межах встановленого законом строку позовної давності, а також з відсутності правових підстав для зменшення штрафу, що підлягає стягненню з відповідача.

Не погодившись з даним вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Охорона "Респект" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2021 у справі № 904/6470/21 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що:

- штраф у розмірі 20% від вартості неякісно наданих послуг стягнуто за окремими актами узгодження, в яких відсутні посилання на п. 5.2 договору, тому відсутні й підстави для стягнення цих санкцій на підставі вказаного пункту договору;

- актами наданих послуг, підписаними сторонами та скріпленими печатками сторін, позивач засвідчив відсутність претензій до відповідача з приводу охорони майна, отже погодився з тим, що послуги надані відповідно до заявленого предмету договору;

- суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги інформацію щодо перевірки позивача Держаудитслужбою, оскільки ця інформація не стосується взаємовідносин та зобов"язань, визначених умовами спірного договору та не може впливати на строки позовної давності, між тим суд застосував її як належний факт встановлення порушень за договором;

- судом безпідставно не було враховано жодної підстави для зменшення штрафних санкцій зазначених відповідачем, а також положення ст. 233 Господарського кодексу України.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін, апеляційну скаргу без задоволення посилаючись на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин, на які можна послатися при розгляді питання про зменшення штрафних санкцій або доказів про скрутний чи критичний фінансово-господарський стан.

Також позивач зазначає, що внаслідок неякісно наданих послуг, залізниці були нанесені пошкодження, зазначені в актах-узгодження, які могли призвести до погіршення безпеки руху поїздів та, як наслідок, до будь яких транспортних подій і аварій.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.11.2021 відкрито провадження за апеляційною скаргою та постановлено розглянути її без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Охорона "Респект" (виконавцем) укладено договір № ПР/НЮ-19558/НЮ від 11.09.2019 відповідно до п.1.1 якого виконавець зобов`язався на свій ризик та своїми силами надати, а замовник прийняти й оплатити послуги з охорони майна, що знаходиться на території в межах станцій Радушна, Апостолове, Ток, Підстепне, Чортомлик, Нікопольбуд, Нікополь, Марганець, Мирова, Канцерівка та перегону між ними Радушна Канцерівка:

- рухомий склад, що має зупинки на станціях (в т.ч. вагони, локомотиви, моторвагонний рухомий склад);

- залізнична колія (в т.ч. деталі верхньої будови колії, деталі стрілочних переводів);

- засоби енергопостачання та енергозбереження; засоби сигналізації та зв`язку.

Під об`єктом охорони розуміється майно, зазначене в пункті 1.1 та територіально розташоване на станціях Радушна, Апостолове, Ток, Підстепне, Чортомлик, Нікопольбуд, Нікополь, Марганець, Мирова, Канцерівка та перегону між ними Радушна Канцерівка (п.1.2 договору).

Згідно з п. 2.1 договору загальна сума договору становить 2350281,60 грн з ПДВ, визначена виходячи з вартості однієї години роботи виконавця (додаток № 1 до договору). Оплата послуг охорони здійснюється за фактично відпрацьований час (підпункт 2.1.1 договору).

Відповідно до п. 2.2 договору фактичне надання виконавцем послуг за договором фіксується сторонами в двосторонньому акті прийманні-передачі наданих послуг, що складається виконавцем не пізніше п`ятого числа місяця, що слідує за звітним. Замовник, у випадку відсутності заперечень (зауважень), підписує акт приймання-передачі наданих послуг протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання.

Підпунктом 2.2.1 договору передбачено, що у випадку наявності у замовника заперечень, вони оформлюються актом узгодження. Акт узгодження складається протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня надходження акта приймання-передачі наданих послуг і надається виконавцю. Виконавець протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання від замовника розглядає та підписує акт узгодження, де визначається сума, яка підлягає вирахуванню із суми вартості наданих послуг.

В п. 2.3 договору сторонами узгоджено, що розрахунок замовника з виконавцем здійснюється шляхом перерахування замовником суми, що підлягає оплаті за календарний місяць, на поточний рахунок виконавця протягом 30 банківських днів після підписання акта приймання-передачі наданих послуг, акта узгодження (за наявності) та після виставлення рахунку-фактури, але не раніше реєстрації податкової накладної.

За умовами п.2.5 договору акт прийому-передачі, акт узгодження (за наявності) підписуються особами, що визначені у п.п. 3.1.5.

Підпунктами 3.1.4 договору сторони визначили, що послуги за цим договором надаються щоденно (цілодобово) протягом 120 діб. Період надання послуг - серпень-грудень 2019 р.

Приймання наданих послуг, пов`язаних із виконанням цього договору, здійснюється відповідно до рознарядок відповідальними особами, визначеними наказом керівника служби/структурного підрозділу воєнізованої охорони або уповноваженими на це довіреностями посадовими особами структурних підрозділів регіональної філії, що одержують послуги (підпункт 3.1.5 договору).

Відповідно до п. 5.2 договору за неякісне надання послуг виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20% від вартості неякісно наданих послуг на підставі акта узгодження, в якому перераховуються недоліки.

Пунктами 5.5 - 5.7 договору передбачено, що виконавець приймає на себе повну матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань, що призвели до пошкодження, розкрадання (неправомірне заволодіння) або знищення майна замовника, яке є предметом договору, незалежно від часу виявлення таких фактів, у тому числі після закінчення строку дії договору, відшкодовує замовнику повну вартість втраченого чи пошкодженого майна (його частини), визначену замовником, а також збитки, які при цьому виникли.

Виконавець зобов`язаний відшкодувати замовнику збитки в повному обсязі, завдані в результаті неналежного виконання договірних зобов`язань. Таке відшкодування здійснюється протягом тридцяти днів з дня підписання акта узгодження сторонами, в якому викладаються відомості про нанесені збитки та зауваження замовника. У випадку відмови виконавця від підписання акта узгодження та добровільного відшкодування завданих збитків, замовник має право не проводити оплату послуг до моменту підписання сторонами акта узгодження та/або стягувати з виконавця завдані замовнику збитки та шкоду шляхом звернення до господарського суду.

Фактом неналежного виконання договірних зобов`язань в частині охорони майна є встановлення факту крадіжки та (або) пошкодження, згідно повідомлень та матеріалів розслідування структурних підрозділів регіональної філії "Придніпровська залізниця", територіально розташованих у межах вказаних станцій.

Відповідно до п. 10.1 термін дії договору з моменту його підписання сторонами й до 31.12.2019, а в частині грошових зобов`язань до повного виконання.

Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 10.2 договору).

Протягом жовтня грудня 2019 року та січня - лютого 2020 року представниками виконавця та замовника відповідно до п.п. 2.2.1 договору були складені та підписані акти узгодження з переліками зауважень щодо наданих послуг, а саме:

1) акт узгодження від 07.10.2019, в якому зафіксовано, що згідно з матеріалами розслідування структурного підрозділу "Служба колії" регіональної філії "Придніпровська залізниця" про розкрадання майна, що знаходиться на території та в межах станцій Радушна, Апостолове, Ток, Підстепне, Чортомлик, Нікопольбуд, Нікополь, Марганець, Мирова, Канцерівка та перегону між ними Радушна - Канцерівка у період з 08.00 год 12.09.2019 до 24.00 год 30.09.2019, встановлено факти неналежного виконання договірних зобов`язань в частині охорони майна. Відповідно до пунктів 5.5, 5.6, 5.7 договору за цим фактом визначено загальну суму збитків, яка підлягає вирахуванню з вартості послуг охорони за вересень 2019 року - 5544,00 грн з ПДВ;

2) акт узгодження від 11.11.2019, в якому зафіксовано, що згідно з матеріалами розслідування структурних підрозділів "Служба сигналізації та зв`язку" та "Служба електропостачання" регіональної філії "Придніпровська залізниця" про розкрадання майна, що знаходиться на території та в межах станцій Радушна, Апостолове, Ток, Підстепне, Чортомлик, Нікопольбуд, Нікополь, Марганець, Мирова, Канцерівка та перегону між ними Радушна - Канцерівка у період з 00.00 год 01.10.2019 до 24.00 год 31.10.2019 встановлено факт неналежного виконання договірних зобов`язань в частині охорони майна. Відповідно до пунктів 5.5, 5.6, 5.7 договору за цим фактом визначено загальну суму збитків, яка підлягає вирахуванню з вартості послуг охорони за жовтень 2019 року - 38915,36 грн з ПДВ.

3) акт узгодження від 09.12.2019, в якому зафіксовано, що згідно з матеріалами розслідування структурних підрозділів "Служба колії" та "Служба електропостачання" регіональної філії "Придніпровська залізниця" про розкрадання майна, що знаходиться на території та в межах станцій Радушна, Апостолове, Ток, Підстепне, Чортомлик, Нікопольбуд, Нікополь, Марганець, Мирова, Канцерівка та перегону між ними Радушна-Канцерівка у період з 00.00 год 01.11.2019 до 24.00 год 30.11.2019 встановлено факт неналежного виконання договірних зобов`язань в частині охорони майна. Відповідно до пунктів 5.5, 5.6, 5.7 договору за цим фактом визначено загальну суму збитків, яка підлягає вирахуванню з вартості послуг охорони за жовтень 2019 року - 1660,96 грн з ПДВ.

4) акт узгодження від 08.01.2020, в якому зафіксовано, що згідно з матеріалами розслідування структурних підрозділів "Служба сигналізації та зв`язку", "Служба колії" та "Служба вагонного господарства" регіональної філії "Придніпровська залізниця" про розкрадання майна, що знаходиться на території та в межах станцій Радушна, Апостолове, Ток, Підстепне, Чортомлик, Нікопольбуд, Нікополь, Марганець, Мирова, Канцерівка та перегону між ними Радушна - Канцерівка у період з 00.00 год 01.12.2019 до 24.00 год 31.12.2020 встановлено факти неналежного виконання договірних зобов`язань в частині охорони майна. Відповідно до пунктів 5.5, 5.6, 5.7 договору за цим фактом визначено загальну суму збитків, яка підлягає вирахуванню з вартості послуг охорони за грудень 2019 року - 33499,84 грн з ПДВ.

5) акт узгодження від 01.02.2020, в якому зафіксовано, що згідно з матеріалами розслідування структурного підрозділу "Служба сигналізації та зв`язку" регіональної філії "Придніпровська залізниця" про розкрадання майна, що знаходиться на території та в межах станцій Радушна, Апостолове, Ток, Підстепне, Чортомлик, Нікопольбуд, Нікополь, Марганець, Мирова, Канцерівка та перегону між ними Радушна - Канцерівка у період з 00.00 год 01.01.2020 до 00.00 год 25.01.2020 встановлено факти неналежного виконання договірних зобов`язань в частині охорони майна. Відповідно до пунктів 5.5, 5.6, 5.7 договору за цим фактом визначено загальну суму збитків, яка підлягає вирахуванню з вартості послуг охорони за січень 2020 року - 49 600,68 грн з ПДВ.

Загальна сума збитків, завданих позивачу неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, згідно з указаними актами узгодження склала 129220,84 грн (5544,00+38915,36+1660,96+33499,84+49600,68).

Збитки за неякісно надані послуги відшкодовані відповідачем шляхом вирахування їх суми з вартості послуг з охорони за відповідні періоди.

На підставі п. 5.2 договору позивачем нараховано відповідачу штраф у сумі 25 844,17 грн із розрахунку 20% від загальної суми завданих збитків, на яку сторони за актами узгодження зменшили вартість послуг з охорони (129220,84 х 20%).

Несплата відповідачем вказаної вище суми штрафу стала підставою для звернення залізниці з позовом у даній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 Кодексу, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписом ст. 611 Кодексу. у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Кодексу. за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи неналежне виконання відповідачем зобов`язань з надання позивачу послуг з охорони майна за договором № ПР/НО-19558/НЮ від 11.09.2019 підтверджується двосторонніми актами, складеними сторонами у передбаченому договором порядку, а також ненадання ним доказів, які б спростовували таке порушення, тому місцевим господарським судом зроблено правильний висновок про наявність підстав для нарахування позивачем штрафу, визначеного сторонами у п. 5.2 вказаного договору у розмірі 20% від загальної суми неякісних послуг у сумі 25844,17 грн.

Одночасно апеляційний суд погоджується з відмовою місцевим господарським судом у застосуванні строку позовної давності.

Так, відповідно до ст.ст. 257, 258 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Статтею 266 цього Кодексу передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 267 Кодексу, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При цьому згідно з п. 12 "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (в редакції Закону України № 540-IX від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 02.04.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністерства України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" на всій території України з 12 березня 2020 року установлено карантин.

У даному випадку, як вбачається з п. 5.2 договору № ПР/НО-19558/НЮ, право на нарахування штрафу у позивача виникає з моменту оформлення сторонами актів із переліком зауважень щодо наданих послуг, в яких визначаються суми, що підлягають відрахуванню з вартості послуг.

Отже, місцевим господарським судом, з урахуванням ст. 261 Цивільного кодексу України, було правильно встановлено, що строк позовної давності стосовно вимог про стягнення штрафу у розмірі 20 % слід розраховувати з урахуванням дат відповідних актів узгодження, а саме:

з 07.10.2019 по 07.10.2020 від вартості неякісно наданих послуг, зафіксованих в акті узгодження від 07.10.2019 на суму 5544,00 грн;

з 11.11.2019 по 11.11.2020 від вартості неякісно наданих послуг, зафіксованих в акті узгодження від 11.11.2019 на суму 38915,36 грн;

з 09.12.2019 по 09.12.2020 від вартості неякісно наданих послуг, зафіксованих в акті узгодження від 09.12.2019 на суму 1660,96 грн;

з 08.01.2020 по 08.01.2021 від вартості неякісно наданих послуг, зафіксованих в акті узгодження від 08.01.2020 на суму 33499,84 грн;

з 01.02.2020 по 01.02.2021 від вартості неякісно наданих послуг, зафіксованих в акті узгодження від 01.02.2020 на суму 49600,68 грн.

Згідно з штампом на поштовому конверті, який міститься в матеріалах справи, позивач звернувся з позовом 13.07.2021.

Таким чином, враховуючи дату звернення позивача з позовом - 13.07.2021, а також з огляду на приписи пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", станом на день набрання чинності цим Законом 02.04.2020 річний строк позовної давності за вимогами щодо стягнення штрафу не закінчився та продовжується на увесь період карантину. Отже, позовна давність щодо цих вимог позивачем не пропущена.

Стосовно відмови місцевим господарським судом у зменшенні розміру призначених до стягнення з ТОВ "Охорона "Респект" на користь позивача штрафних санкцій колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, аналіз приписів ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми неустойки, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Суд реалізує надане йому право зменшити розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій, враховуючи подані до матеріалів справи пояснення та докази, на підставі яких встановлює відповідні обставини та у разі, якщо визнає можливим зменшити неустойку, її розмір визначається судом на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

У даному випадку, обов"язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми штрафу покладається на відповідача.

Однак відповідні обставини в установленому наведеними процесуальними нормами порядку відповідачем не доведені, належні та допустимі докази, які підтверджують такі обставини не надані.

Обставини перебування ТОВ "Охорона "Респект" у складному фінансовому становищі, у зв"язку з чим, сплата заявленої позивачем суми штрафу є для нього обтяжливою не є належними підставами для зменшення розміру штрафних санкцій у даному випадку, оскільки не підтверджені документально.

При цьому відповідач при укладенні договору №ПР/НО-19558/НЮ від 11.09.2019 погодився з його умовами, у тому числі, в частині можливості нарахування замовником штрафу за неякісне надання послуг та, одночасно, підтвердив неякісне надання ним послуг, підписавши відповідні акти узгодження без зауважень та заперечень.

Крім того, при здійсненні господарської діяльності відповідач мав усвідомлювати, що така діяльність здійснюється ним на власний ризик, а також мав самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших його дій.

Отже, місцевий господарський суд, виходячи із засад справедливості, добросовісності і розумності, як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права та з урахуванням обставини справи, дійшов правомірного висновку щодо відсутності виняткових підстав для реалізації права суду на зменшення розміру нарахованого позивачем штрафу.

Аргументи скаржника про наявність підстав для такого зменшення не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги та є необґрунтованими.

Доводи скаржника про те, що актами наданих послуг, підписаними сторонами та скріпленими печатками сторін, позивач засвідчив відсутність претензій до відповідача з приводу охорони майна, а також про те, що в актах узгодження відсутні посилання на п. 5.2 договору, тому відсутні й підстави для стягнення штрафу на підставі вказаного пункту договору є помилковими та спростовуються вищевикладеним.

Апеляційний суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

За таких обставин решту аргументів апелянта суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують викладених вище висновків суду.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Охорона "Респект" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2021 у справі №904/6470/21 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2021 у справі №904/6470/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя В.О. Кузнецов