ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2022 року м.Дніпро Справа № 908/1899/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Чус О.В., Подобєда І.М.

секретар судового засідання Абадей М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: представник не з`явився;

від відповідача: Верба С.О., витяг з ЄДР 24584661 від 28.09.2021, представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.10.2021 (повний текст складений 13.10.2021, суддя Проскуряков К.В.) у справі №908/1899/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЕМ ГРУП, смт Обухівка, Дніпровський район, Дніпропетровська області

до відповідача: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, м. Київ в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, м. Енергодар, Запорізька область

про стягнення 2 304 340,52 грн

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю ЕМ ГРУП звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на свою користь 2 047 411, 17 грн основного боргу, 63 203, 29 грн 3% річних, 193 726,06 грн втрат від інфляції.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №20/05/26 від 14.02.2020 в частині своєчасного та повного розрахунку з позивачем за поставлений товар.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.10.2021 у справі №908/1899/21 позов задоволено частково; провадження у справі в частині стягнення з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕМ ГРУП основної заборгованості за договором поставки № 20/05/26 від 14.02.2020 в розмірі 2 047 411, 17 грн закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору; стягнуто з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕМ ГРУП 3 % річних у сумі 62 203, 29 грн, інфляційні витрати в сумі 193 726, 06 грн та 34 565, 12 грн судового збору.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду в частині стягнення 3 % річних у розмірі 62 203, 29 грн, Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 04.10.2021 у справі №908/1899/21 в оскаржуваній частині та ухвалити нове рішення про стягнення 3% річних у розмірі 55 559,76 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо строку оплати продукції за видатковою накладною №РН-021 03.05.2020 та за видатковою накладною №РН-034 14.06.2020, не врахувавши умови п. 4.1. договору поставки №20/05/26 від 14.02.2020 в частині відліку строку на оплату з моменту проходження вхідного контролю продукції за прийнятою у покупця процедурою;

- підтвердженням того, що продукція відповідає встановленим вимогам, є запис в Ярлику на придатну продукцію «До використання» з зазначенням в графі 6 «Дата проведення ВК № Акту ВК» дати проходження ВК-2;

- приймання продукції за якістю у формі вхідного контролю за видатковою накладною №РН-021 від 03.03.2020 завершено 05.06.2020, за видатковою накладною №РН-034 від 14.04.2020 11.06.2020, тому саме з цих дат починає відлік шестидесятиденний строк, визначений у п. 4.1. договору поставки.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2021 для розгляду справи № 908/1899/21 визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач Орєшкіна Е.В., судді Чус О.В., Подобєд І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.11.2021 зазначеною колегією суддів поновлено строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження у справі №908/1899/21 за апеляційною скаргою Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.10.2021; зупинено дію рішення Господарського суду Запорізької області від 04.10.2021 у справі №908/1899/21; розгляд справи призначений у судове засідання на 11.01.2022.

28.12.2021 від представника Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом Верби Сергія Олександровича надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2022 судове засідання у справі, призначене на 11.01.2022, визначено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом Верби Сергія Олександровича з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

У судовому засіданні 11.01.2022 представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача у судове засідання 11.01.2022 не з`явився, причин неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 14.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю ЕМ ГРУП (позивач, постачальник) та Відокремленим підрозділом Атоменергомаш Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (відповідач, покупець) укладений договір поставки № 20/05/26, відповідно до п. п. 1.1, 3.1. якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і сплатити продукцію на суму 2 012 000,00 грн.

Згідно п. 2.5. договору приймання продукції за якістю та кількістю проводиться покупцем шляхом проведення вхідного контролю за діючими у покупця процедурами.

Пунктом 4.1 договору сторони обумовили, що оплата поставленої продукції здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в даному договорі, протягом 60 днів після завершення приймання продукції за якістю, за результатами якого встановлено її належну якість (зокрема, проходження вхідного контролю за прийнятою у покупця процедурою).

Відповідно до п. 6.1. договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплатити поставлену продукцію відповідно до умов цього договору.

Згідно п. 6.3. договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку продукції у строки, встановлені цим договором; забезпечити поставку продукції, якість якої відповідає умовам, встановленим цим договором; здійснювати відпуск продукції за договором уповноваженим працівникам покупця на підставі довіреності покупця на отримання цінностей.

Пунктом 6.4. договору визначено, що постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримати плату за поставлену продукцію; достроково поставити продукцію за письмовим погодженням покупця.

Згідно п. 7.1. договору у випадку невиконання або неналежного виконання сторонами зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з діючим законодавством України та цим договором.

У випадку порушення покупцем строків оплати продукції він на вимогу постачальника сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми (п. 7.4. договору).

Згідно п. 10.1 договору він вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє 2 роки.

На виконання умов договору позивач здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 2 061 897,57 грн, що підтверджується:

- видатковою накладною № РН-021 від 03.03.2020 на суму 1 795 508,78 грн (у т.ч. ПДВ 299 251,46 грн), товарно-транспортною накладною № 21 від 03.03.2020, довіреністю № 1/52 від 03.03.2020, виданою інженеру ВМТП Трошину Є.М.;

- видатковою накладною № РН-034 від 14.04.2020 на суму 266 388,79 грн (у т.ч. ПДВ 44 398,13 грн.), товарно-транспортною накладною № 34 від 14.04.2020, довіреністю № 1/99 від 13.04.2020, виданою інженеру ВМТП Трошину Є.М.

Під час проведення вхідного контролю згідно видаткової накладної № РН-021 від 03.03.2020 відповідачем було повернуто продукцію на суму 14 486,40 грн, що підтверджується актом на невідповідну продукцію № 02-20 від 15.04.2020 (труба 16х1х3150, МНЖ 5-1), листом про заміну продукції № 2439 від 22.04.2020 на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю ЕМ ГРУП, накладною-вимогою на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 21.05.2020 на суму 14 486,40 грн (у т.ч. ПДВ 2 414,40 грн.).

Таким чином, позивач здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 2 047 411,17 грн (1 781 022,38 грн за видатковою накладною № РН-021 від 03.03.2020 та 266 388,79 грн за видатковою накладною № РН-034 від 14.04.2020), що не заперечується сторонами.

15.04.2021 позивачем на адресу відповідача надіслано претензію № 1 від 13.04.2021 про порушення покупцем умов договору поставки № 20/05/26 від 14.02.2020 в частині здійснення оплати за отриману продукцію та наявністю у нього основної заборгованості в сумі 2 047 411,17 грн, а також нарахування 3 % річних за загальний період з 14.06.2020 по 13.04.2021 включно на суму 50 918,83 та інфляційних витрат за період з червня 2020 по березень 2021 у розмірі 149 665,73 грн.

Відповідач відповіді на претензію не надав, на час звернення позивача із цим позовом до суду заборгованість за поставлену продукцію у сумі 2 047 411,17 грн не сплатив.

Згідно заявлених позовних вимог у справі №908/1899/21 позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 2 047 411, 17 грн основного боргу, 63 203, 29 грн 3% річних за загальний період з 14.06.2020 по 25.06.2021, втрати від інфляції в сумі 193 726,06 грн за загальний період: червень 2020 року травень 2021 року.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.10.2021 у справі №908/1899/21 позов задоволено частково; провадження у справі в частині стягнення з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕМ ГРУП основної заборгованості за договором поставки № 20/05/26 від 14.02.2020 в розмірі 2 047 411, 17 грн закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору; стягнуто з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕМ ГРУП 3 % річних у сумі 62 203, 29 грн, інфляційні витрати в сумі 193 726, 06 грн та 34 565, 12 грн судового збору.

В поданій апеляційній скарзі відповідач оскаржує зазначене рішення лише в частині суми стягнутих 3% річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дає оцінку правомірності рішення місцевого господарського суду лише в частині стягнення з відповідача 3% річних у сумі 62 203, 29 грн.

Як зазначалось, пунктом 4.1 договору сторони обумовили, що оплата поставленої продукції здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в даному договорі, протягом 60 днів після завершення приймання продукції за якістю, за результатами якого встановлено її належну якість (зокрема, проходження вхідного контролю за прийнятою у покупця процедурою).

Відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції до матеріалів справи №908/1899/21 разом із відзивом на позовну заяву було надано Положення про організацію вхідного контролю продукції ПЛ-Д.43.19.001-18, затверджене генеральним директором ВП АЕМ Маслюковим О.В.

Згідно цього Положення (розділ «Терміни та визначення понять») вхідний контроль контроль продукції постачальника, що надійшла до споживача або замовника та призначена для використання під час виготовлення, ремонту та експлуатації продукції (ДСТУ 3021-95 «Випробування і контроль якості продукції. Терміни та визначення»).

Відповідно до п. 5.1.3. Положення роботи з проведення вхідного контролю (ВК) повинні плануватися і включати наступні етапи: перший етап ВК-1, другий етап ВК-2, контроль продукції перед видачею у виробництво ВК-3.

Другий етап ВК (ВК-2) проводять для продукції (обладнання, вузли, деталі, матеріали, метали, напівфабрикати та комплектуючі вироби), яка включена до переліків продукції, що підлягає ВК, переліків продукції для СВБ та переліків продукції з ознакою «ДК», пройшла ВК-1 та буде застосовуватися в основному виробництві для виготовлення виробів ВП АЕМ (п. 5.1.19 Положення).

Відповідно до п. 7.2.2. Положення на етапі ВК-2 складається, зокрема, ярлик на придатну продукцію, який відповідно до п. 7.10. Положення є остаточним документом за результатами ВК.

Як вбачається з ярлику на придатну продукцію №24-20 від 21.04.2020, продукція (труба ДКРНМ 16х1х3150, МНЖ 5-1, кількість 4,426 тонн), поставлена за договором №20/05/26 від 14.02.2020 за результатами ВК-2 передана до використання 05.06.2020 згідно акту №22/20 від 05.06.2020.

Ярликом на придатну продукцію №202 підтверджується передача продукції такого саме виду у кількості 0,662 тонн до використання 11.06.2020.

Таким чином, як правильно зазначає відповідач, продукція, поставлена за видатковою накладною № РН-021 від 03.03.2020, пройшла вхідний контроль покупця 05.06.2020, а продукція, поставлена за видатковою накладною № РН-034 від 14.04.2020 11.06.2020. Отже, строк на оплату продукції за кожною накладною починає відлік саме від цих дат та за видатковою накладною № РН-021 від 03.03.2020 сплив 05.08.2020, за видатковою накладною № РН-034 від 14.04.2020 11.08.2020.

Суд першої інстанції не дослідив положення договору в частині терміну (певного моменту у часі), з якого починає відлік строк на оплату відповідно до п. 4.1. договору поставки від 14.02.2020, не надав оцінки поданим відповідачем доказам та дійшов помилкового висновку про строки оплати продукції, враховуючи дати видаткових накладних.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною дугою ст. 625 Цивільного кодексу України, який кореспондується з п. 7.4. договору поставки від 14.02.2020, визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних підлягають задоволенню частково за період з 05.08.2020 по 25.06.2021 в сумі 47 575,26 грн (по видатковій накладній №РН-021 від 03.03.2020) та за період з 11.08.2020 по 25.06.2021 в сумі 6 984,50 грн (по видатковій накладній №РН-034 від 14.04.2020), всього в сумі 55 559,76 грн; в решті позовних вимог в частині стягнення 3% річних слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, рішення суду першої інстанції, яке прийняте при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, встановленим обставинам справи, внаслідок чого судом був неправильно визначений період прострочення оплати відповідачем отриманої продукції, підлягає зміні в частині стягнення 3 % річних та, відповідно, в частині суми судового збору, що підлягає стягненню з відповідача за розгляд позовної заяви.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги покладаються на позивача.

Відповідач оскаржив рішення Господарського суду Запорізької області від 04.10.2021 у справі №908/1899/21 лише в частині стягнення 3% річних у сумі 62 203,29 грн.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Виходячи із оспорюваної відповідачем суми (62 203,29 грн), ставки судового збору, яка підлягала сплаті при поданні позову, яка в силу п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2021 році (2 270,00 грн), та ставки судового збору, яка підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги (150%), у даному випадку відповідачем при поданні апеляційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 3 405,00 грн, тому саме ця сума судового збору покладається на позивача за результатами розгляду апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 282 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.10.2021 у справі №908/1899/21 задовольнити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 04.10.2021 у справі №908/1899/21 змінити в частині суми 3% річних та судового збору за розгляд позовної заяви, що підлягають стягненню з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕМ ГРУП, виклавши абзац 3 резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (71503, Запорізька область, м. Енергодар, а/с 306; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕМ ГРУП (52030, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Обухівка, вул. Харківська, буд. 44-А; ) 3 % річних у сумі 55 559,76 грн (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять грн 76 коп.), інфляційні витрати в сумі 193 726, 06 грн (сто дев`яносто три тисячі сімсот двадцять шість грн 06 коп.) та 34 450,45 грн ( тридцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят грн 45 коп.) судового збору за розгляд позовної заяви, про що видати наказ».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЕМ ГРУП (52030, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Обухівка, вул. Харківська, буд. 44-А; ) на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01011, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ) в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (71503, Запорізька область, м. Енергодар, а/с 306; ) витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги 3 405,00 грн ( три тисячі чотириста п`ять грн).

Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної постанови в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 11.01.2022.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Подобєд