РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.01.2022Справа № 910/11838/21

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА"

до Товариства з додатковою відповідальністю"Страхова група "ОБЕРІГ"

про відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації у розмірі 5 724,27 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю"Страхова група "ОБЕРІГ" (відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації у розмірі 5 724,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" № 370012/4605/0000129 від 26.06.2020 з огляду на настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля "MAZDA 3", державний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до відповідача з огляду на те, що відповідальність водія транспортного засобу "VOLKSWAGEN MULTIVAN", державний номер НОМЕР_2 з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода застрахована у відповідача на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АР № 000365642.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 відкрито провадження у справі № 910/11838/21, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень щодо відповіді на відзив, а також зобов`язано Моторне (транспортне) страхове бюро України направити на адресу Господарського суд міста Києва інформацію щодо полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АР № 000365642.

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/11838/21 сторони повідомлялися належним чином, що підтверджується повернутими на адресу суду повідомленнями про вручення поштових відправлень з відмітками про їх вручення.

09.08.2021 від Моторного (транспортного) страхового бюро України до Господарського суду міста Києва надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АР № 000365642.

09.08.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач зазначає, що рахунок № 00285 від 28.01.2021 не може бути підставою для здійснення розрахунку розміру страхового відшкодування. З огляду на складність справи та наданий адвокатом обсяг послуг, затрачений ним час на підготовку письмових пояснень не вимагає значного обсягу юридичної і технічної роботи, тому в даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн. не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, а їх стягнення становитиме надмірний тягар для відповідача, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат.

16.08.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли пояснення по справі. Позивач зазначає, що рахунок СТО є належним доказом розміру матеріальної шкоди, оскільки визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Калькуляція відповідача від 28.04.2021 не є оціночним документом, оскільки складена без зазначення особи, яка її склала та підтвердження відповідними документами його/її статусу як суб`єкта оціночної діяльності. Виплата страхового відшкодування відповідачем 19.07.2021 у розмірі 9 458,57 грн. не покриває повністю завдану шкоду у розмірі 17 682,84 грн., тому на час звернення позивача з позовом до суду права позивача порушені.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.06.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА", як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником, укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" № 370012/4605/0000129, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки "MAZDA 3", державний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску.

25.01.2021 року ОСОБА_2 о 18 год. у м. Києві на вул. Басейна, 7, керуючи автомобілем марки "VOLKSWAGEN MULTIVAN", державний номер НОМЕР_2 порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме: рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "MAZDA 3", державний номер НОМЕР_1 (водій ОСОБА_1 ).В результаті дорожньо-транспортної події автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 14.06.2021 у справі № 757/6735/21-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки "MAZDA 3", державний номер НОМЕР_1 , визначено на підставі рахунку № 00285 від 28.01.2021 на суму 17 682,84 грн., виставленого ТОВ «Ніко Мегаполіс».

На підставі вищевказаних документів позивач відповідно до страхового акту від 29.01.2021 № 00400670 визначив розмір страхового відшкодування в розмірі 17 682,84 грн.

Дана сума страхового відшкодування в розмірі 17 682,84 грн. сплачена позивачем на рахунок ТОВ «Ніко Мегаполіс», що підтверджується платіжним дорученням від 29.01.2021 № 198045.

Цивільно-правова відповідальність винного у скоєнні ДТП водія ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП застрахована у відповідача за полісом серії АР № 000365642, який станом на дату ДТП 25.01.2021 був діючим.

У зв`язку з цим, позивач звертався до відповідача з претензією на виплату страхового відшкодування № 29357, яку отримано відповідачем 19.02.2021.

Із матеріалів справи слідує, що 19.07.2021 відповідач сплатив частину страхового відшкодування в розмірі 9 458,57 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 339.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідача 5 724,27 грн. невиплаченого страхового відшкодування (17 682,84 грн. (сплачена сума страхового відшкодування) - 2 500,00 грн. (франшиза) - 9 458,57 грн. (часткова виплата страхового відшкодування) = 5 724,27 грн.)

Натомість, заперечення відповідача зводяться до того, що рахунок № 00285 від 28.01.2021 не може бути підставою для здійснення розрахунку розміру страхового відшкодування.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

За змістом статті 980 Цивільного кодексу України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями статті 999 Цивільного кодексу України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Станом на час настання страхового випадку (ДТП) цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, застраховано відповідачем на підставі полісу серії АР № 000365642 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 та від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки "MAZDA 3", державний номер НОМЕР_1 , визначено на підставі рахунку № 00285 від 28.01.2021 на суму 17 682,84 грн., виставленого ТОВ «Ніко Мегаполіс».

На підставі вищевказаних документів позивач відповідно до страхового акту від 29.01.2021 № 00400670 визначив розмір страхового відшкодування в розмірі 17 682,84 грн.

Дана сума страхового відшкодування в розмірі 17 682,84 грн. сплачена позивачем на рахунок ТОВ «Ніко Мегаполіс», що підтверджується платіжним дорученням від 29.01.2021 № 198045.

Калькуляція відповідача від 28.04.2021 не є оціночним документом, оскільки складена без зазначення особи, яка її склала та підтвердження відповідними документами його/її статусу як суб`єкта оціночної діяльності.

Судом враховано, що позивач звертався до відповідача з заявою на виплату страхового відшкодування 19.02.2021 року. У той же час, доказів звернення відповідача до позивача чи власника пошкодженого транспортного засобу марки "MAZDA 3", державний номер НОМЕР_1 , відповідно до наданого статтею 33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права для надання транспортного засобу на огляд відповідачу матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в статті 9 Закону України «Про страхування».

Як вбачається із полісу серії АР № 000365642, розмір франшизи становить 2 500 грн., що вирахувана позивачем із заявленої до стягнення суми 5 724,27 грн.

Отже, позивачем обґрунтовано визначено розмір заподіяної шкоди в сумі 5 724,27 грн., виходячи з розміру франшизи 2 500 грн., сплаченої ним суми страхового відшкодування в розмірі 17 682,84 грн. та вже відшкодованої відповідачем суми в розмірі 9 458,57 грн.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати зі сплаченої позивачем суми судового збору, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Щодо заявлених до розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивача в розмірі 6 000,00 грн., суд дійшов висновку про наступне.

31.12.2020 між Адвокатським бюро Олександра Лисого «Еквіт» та позивачем укладено Договір про надання правової допомоги № 1/20ю, на виконання умов якого сторонами 14.07.2021 складено акт надання послуг № 113 на суму 6 000,00 грн. Дана сума сплачена позивачем згідно з платіжним дорученням № 002540.

Відповідно до акту надання послуг № 113 від 14.07.2021 вартість послуги за повний збір, аналіз та ознайомлення з усіма документами по страховій справі - 2 000,00 грн., за дослідження та оцінку переданих клієнтом бюро документів - 1 000,00 грн., написання та подання позовної заяви до суду та копію відповідачу - 3 000,00 грн.

У свою чергу, відповідач проти заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката заперечував. З огляду на складність справи та наданий адвокатом обсяг послуг, затрачений ним час на підготовку письмових пояснень не вимагає значного обсягу юридичної і технічної роботи, тому в даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн. не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, а їх стягнення становитиме надмірний тягар для відповідача, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат.

Відповідно до частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Разом із цим, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягом наданих адвокатом послуг та витраченим адвокатом часом, суд дійшов висновку про обґрунтованість та співмірність наданої позивачу правової допомоги адвоката з написання та подання позовної заяви в розмірі 3 000,00 грн.

У той же час, відповідні послуги з аналізу та ознайомлення з усіма документами по страховій справі на суму 2000,00 грн. та дослідження та оцінку переданих клієнтом бюро документів у сумі 1 000,00 грн. не відповідають критерію неминучості та розумності, а також не є співмірними із ціною позову та складністю даної справи, у зв`язку з чим у відшкодуванні даних витрат відповідачем суд дійшов висновку відмовити.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "ОБЕРІГ" про відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації у розмірі 5 724,27 грн. - задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "ОБЕРІГ" (03040, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 14, ідентифікаційний код 39433769) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (04112, місто Київ, вул. Теліги Олени, будинок 6 літ.В, ідентифікаційний код 20033533) 5 724 (п`ять тисяч сімсот двадцять чотири) грн. 27 коп. страхового відшкодування, 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 17.01.2022.

Суддя С. В. Стасюк