СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

24 січня 2022 року м. Харків Справа № 913/412/16(913/396/21)

Східний апеляційний господарський суд у складі судді:

суддя Фоміна В.О.

розглянувши апеляційну скаргу Фонду державного майна України (вх. №71 Л/2) на рішення Господарського суду Луганської області від 18.11.2021 у справі №913/412/16(913/396/21), ухвалене у приміщенні Господарського суду Луганської області суддею Ковалінас М.Ю., повний текст рішення складено 26.11.2021,

за позовом Публічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій", м. Лисичанськ Луганська область, в особі ліквідатора Віскунова О.В.,

до Державного підприємства "Лисичанський склозавод", м. Лисичанськ Луганська область,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фонд державного майна України, м. Київ,

про стягнення збитків

в межах справи про банкрутство - Публічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій", м. Лисичанськ Луганська область,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Лисичанський склозавод "Пролетарій" в особі ліквідатора банкрута Віскунова О.В. звернувся до місцевого господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - Державного підприємства "Лисичанський склозавод" на користь Публічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій" завданих збитків у розмірі 90.197.613,00грн, без ПДВ, у зв`язку з невиконанням відповідачем рішення Господарського суду Луганської області від 09.06.2020 у справі №913/412/16(913/90/20) та наказу Господарського суду Луганської області від 11.11.2020 у справі №913/412/16(913/90/20) про повернення в натурі майна позивачу.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 18.11.2021 у справі №913/412/16(913/396/21) позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача - Державного підприємства "Лисичанський склозавод" на користь позивача - Публічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій" збитки в розмірі 32.588.336,15грн без ПДВ, у зв`язку з невиконанням відповідачем рішення Господарського суду Луганської області від 09.06.2020 у справі №913/412/16 (913/90/20) та наказу Господарського суду Луганської області від 11.11.2020 у справі №913/412/16(913/90/20), а також судовий збір у розмірі 287682,58грн. У решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з позивача - Публічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій" на користь Державного бюджету України судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 792230,00грн.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, Фонд державного майна України звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 18.11.2021 у справі №913/412/16(913/396/21) та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій" відмовити повністю; стягнути з Публічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій" на користь Фонду державного майна України судові витрати сплачені за подання апеляційної скарги.

Водночас, заявник апеляційної скарги просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду на підставі частини 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного рішення отримано лише 02.12.2021.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу на предмет дотримання заявником процесуальних норм, суддя-доповідач дійшла висновку про залишення її без руху, враховуючи таке.

Відповідно до вимог частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалене місцевим господарським судом 18.11.2021, повний текст якого складений 26.11.2021, а отже, строк подання апеляційної скарги сплив 16.12.2021. Проте, скаржник звернувся з апеляційною скаргою 06.01.2022, що вбачається з поштового конверту АТ "Укрпошта" (трек-номер поштового відправлення 718).

Отже, апеляційна скарга подана з пропуском встановленого статтею 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження рішення місцевого господарського суду.

Частиною другою статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Скаржник обґрунтовує своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження тим, що 02.12.2021 на адресу Фонду державного майна України надійшло рішення Господарського суду Луганської області від 18.11.2021, на підтвердження чого до матеріалів апеляційної скарги додано копію поштового конверту (з трек-номером 747).

До того ж, згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке містить трек-номеру №747, оскаржуваний процесуальний документ місцевого господарського суду отриманий Фондом державного майна України 02.12.2021 (т.2, а.с.186-212, 223).

Зі змісту положень статті 256 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що факт отримання судового рішення не в день його проголошення або складення надає право скаржнику на поновлення строку на апеляційне оскарження за обставин, визначених у частині 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Тобто, передбачений частиною 2 статті 256 ГПК України двадцятиденний строк, протягом якого сторона має право на поновлення строку при зверненні з апеляційною скаргою, враховуючи дату отримання повного тексту рішення місцевого господарського суду (02.12.2021) спливає 22.12.2021.

До того ж, в апеляційній скарзі заявник також вказує про наявність в нього права на поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у відповідності до вимог частини 2 статті 256 ГПК України до 22.12.2021.

Проте, скаржник звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду 06.01.2022, тобто поза межами встановленого частиною другої статті 256 ГПК України двадцятиденного строку.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Також, частиною 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

З правового контексту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню.

ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити, чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з урахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи з поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проте, апелянтом не наведено інших підстав для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду, окрім звернення в межах встановленого процесуальним законодавством двадцятиденного строку з дня вручення йому відповідного судового рішення, що спростовано встановленими вище обставинами.

Тому, підстави, наведені скаржником у клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги, визнаються судом апеляційної інстанції неповажними.

Відповідно до частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом двадцяти днів з дня вручення рішення особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що наведені апелянтом доводи в обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення суду визнані судом неповажними, суддя-доповідач дійшла висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків, а саме, апелянт має надати суду обґрунтоване клопотання з викладеними обставинами, підтвердженими належними та допустимими доказами щодо пропуску строку подання апеляційної скарги на рішення суду.

Крім того, згідно з пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 цього Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Законом України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум) (ч.4 ст.6 цього Закону).

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що відповідач просить переглянути судове рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення 32588336,15 грн.

У даному випадку оспорювана Фондом державного майна України сума становить 32588336,15 грн, та саме з цієї суми має обраховуватися розмір судового збору за подання апеляційної скарги, а не із ціни позову та сплаченого судового збору за його подання (такий висновок викладений в пункту 22 постанови Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 914/842/19 та відповідає правовій позиції, викладеній в ухвалах Верховного Суду від 20.04.2021 у справі 904/719/20, від 06.05.2021 у справі № 922/2381/16, від 07.06.2021 у справі № 914/1043/20, від 14.06.2021 у справі № 914/1027/20).

Відтак, виходячи із оспорюваної відповідачем суми (32588336,15 грн), ставки судового збору, яка підлягала сплаті при поданні позову та в силу підпункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" становить 1,5 відсотка ціни позову, але не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та ставки судового збору, яка підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги (150%), у даному випадку розмір судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі складає 733237,56 грн (32588336,15 *1,5%*150%).

З метою усунення недоліків апеляційної скарги, враховуючи сплату апелянтом судового збору у розмірі 431523,87 грн, заявнику необхідно надати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Луганської області від 18.11.2021 у справі №913/412/16(913/396/21) у розмірі 301713,69 грн.

Отже, дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя-доповідач дійшла висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог пункту 2, частини 3 статті 258 ГПК України, оскільки апелянтом до апеляційної скарги не додані докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у встановленому законом порядку і розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог частини 1 статті 256 ГПК України та пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України, а саме: з пропуском строку на апеляційне оскарження та без належного обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження, а також без надання доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги в повному обсязі.

Вказані обставини унеможливлюють відкриття апеляційного провадження у справі та є підставою для залишення апеляційної скарги Фонду державного майна України (вх. №71 Л/2) на рішення Господарського суду Луганської області від 18.11.2021 у справі №913/412/16(913/396/21) без руху на підставі частин 2, 3 статті 260 ГПК України з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду державного майна України (вх. №71 Л/2) на рішення Господарського суду Луганської області від 18.11.2021 у справі №913/412/16(913/396/21) залишити без руху.

2. Встановити заявнику апеляційної скарги 10-денний строк, з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги.

3. Роз`яснити апелянту, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В.О. Фоміна