ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2022м. ДніпроСправа № 904/8961/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Державного підприємства "Смоли", м. Кам`янське Дніпропетровської області

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення 46 502,53 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Смоли" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" 46502,53 грн, з яких: 42648,85 грн - основний борг, 2485,09 грн - пеня, 458,46 грн - 3% річних, 910,13 грн - інфляційні втрати.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем грошових зобов`язань за договором про надання телекомунікаційних послуг № 01/21-03 від 21.02.2017.

Ухвалою суд від 18.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 29.11.2021 засобами поштового зв`язку, відповідач заперечує проти позову та просить відмовити у його задоволенні з огляду на таке.

Відповідач указує на тяжкий фінансовий стан підприємства та об`єктивну неможливість вчасно проводити розрахунки з контрагентами, в тому числі з позивачем, оскільки відповідно до постанов державного виконавця, винесених у рамках виконавчих проваджень №№ 66627146, 66764256, 66799646, 66798440 про стягнення коштів, на наявні у відповідача банківські рахунки накладено арешт, який станом на 22.11.2021 продовжує діяти.

Також відповідач просить взяти до уваги, що ДП "СхідГЗК" є державним підприємством, яке засноване на державній власності та є єдиним в Україні підприємством, що здійснює видобуток уранових руд, їх переробку та виробництво закису-окису урану, з якого виготовляється ядерне паливо для атомних станцій України і згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83 входить до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки й безпеки держави.

Відповідач зазначає, що оскільки ДП "СхідГЗК" є містоутворюючим підприємством для міста Жовті Води (Дніпропетровська область) та смт Смоліне (Кіровоградська область), забезпечує роботу мешканців міста Кіровограда та смт Мала Виска, то зупинка підприємства призведе до зростання соціальної напруги в зазначених регіонах.

Крім того, відповідач зауважує, що позивачем у своєму розрахунку щодо Періоду 1 (з 21.04.2021 по 16.11.2021) не враховано положення частини шостої статті 232 Господарського кодексу України щодо нарахування пені в межах шести місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Нарахування 3% річних та інфляційних втрат відповідач не визнає в повному обсязі, оскільки період для їх нарахування є невірно визначеним та із самого розрахунку не вбачається відповідно до якої видаткової накладної здійснюється нарахування 3% річних. Зокрема, за твердженням відповідача, позивачем не враховано, що у Періоді 1 за квітень 2021 року час прострочення у неповному місяці менше половини місяця, тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується (аналогічно й при розрахунку за Період 2 (з 21.05.2021 по 16.11.2021), Період 3 (з 21.07.2021 по 16.11.2021), Період 4 (з 21.08.2021 по 16.11.2021), Період 5 (з 21.09.2021 по 16.11.2021)).

У відповіді на відзив, поданій до суду 14.12.2021, позивач зазначає, що також є підприємством державного сектору економіки, заснованим на державній формі власності; жодних коштів з державного або з будь-яких інших бюджетів до підприємства вже багато років не надходить взагалі й підприємство намагається здійснювати свою діяльність у дуже складних фінансових умовах функціонування, розраховуючи виключно на кошти, які отримані від власної господарської діяльності, маючи при цьому значну кількість обумовлених чинним законодавством щомісячних грошових зобов`язань. Внаслідок зазначених причин підприємство працює в режимі тривалих простоїв, є збитковим і відчуває гострий брак обігових коштів. Тож несвоєчасний розрахунок відповідача за надані послуги негативно впливає на фінансове забезпечення поточної діяльності підприємства, погашення у повному обсязі існуючих заборгованостей за виконавчими провадженнями, оплату енергоресурсів, виплату заробітної плати працівникам та погашення заборгованості перед постачальниками сировини.

Щодо інших заперечень відповідача позивач зауважив, що пеня нарахована ним окремо за кожним періодом відповідно до договірних умов, а 3% річних за кожним періодом заборгованості окремо за весь час прострочення відповідно до законодавчих вимог і наразі незрозуміло, про яку видаткову накладну йде мова у відзиві відповідача.

З наведених у відповіді на відзив пояснень щодо нарахування інфляційних втрат убачається, що позивач вважає наданий ним розрахунок проведеним з урахуванням методики математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці та загальну суму інфляційних втрат вірною. Натомість у таблицях розрахунку, наведених у позовній заяві за кожним періодом, просить прийняти до уваги, що має місце технічна описка у переліку місяців, а тому неповні місяці заборгованості при розрахунку інфляційних втрат позивачем не враховувалися, а застосовані індекси інфляції відповідають правильному періоду нарахування інфляційних втрат.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством "Смоли" (далі позивач, оператор) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі відповідач, споживач) укладено договір про надання телекомунікаційних послуг № 01/21-03 від 21.02.2017 (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору оператор зобов`язується цілодобово надавати споживачу телекомунікаційні послуги, визначені сторонами в Додатку № 1 до цього договору, а споживач зобов`язується приймати надані телекомунікаційні послуги та оплачувати оператору їх вартість, а також сплачувати на користь оператора інші платежі згідно з умовами цього договору.

Послуги, які надаються оператором, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством (пункт 4.1 договору).

Пунктом 4.2 договору передбачено, що оператор телекомунікації до 10 числа місяця, що настає за звітним, виставляє споживачу рахунок на оплату телекомунікаційних послуг (розрахунок щомісячної вартості послуг надано в Додатку № 2) та акт виконаних робіт.

За умовами пункту 4.3 договору розрахунки за отримані послуги електрозв`язку за кожний попередній місяць здійснюються шляхом перерахування коштів на рахунок оператора споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

У випадку несвоєчасної оплати послуг, оператор має право вимагати від споживача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховується пеня, від суми, що підлягає сплаті, за кожен день прострочення (пункт 5.5 договору).

Згідно з пунктом 8.1 договору цей договір набирає чинності з дня підписання і діє 1 рік. Разом з тим, керуючись статтею 631 Цивільного кодексу України, сторони домовилися, що умови цього договору поширюються на відносини сторін, які фактично виникли між ними з 01 січня 2017 року.

Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не повідомила про його припинення, то договір вважається дійсним на той же термін (пункт 8.2 договору).

Перелік замовлених послуг, які надаються споживачеві, наведений у Додатку 1 до договору (а.с. 11-12). Вартість послуг зв`язку та сигналізації ДП "Смоли", які надаються іншим підприємствам, визначена у Додатку 2 до договору (а.с. 13).

На виконання умов договору у період з березня по серпень 2021 року позивач надав відповідачу послуги зв`язку й сигналізації на загальну суму 42648,85 грн, що підтверджується підписаними сторонами без заперечень та зауважень актами здачі-прийняття робіт (надання послуг):

- № СМ-0133 від 29.03.2021 (за березень 2021 року) на суму 8529,77 грн (а.с. 14);

- № СМ-0201 від 27.04.2021 (за квітень 2021 року) на суму 8529,77 грн (а.с. 16;

- № СМ-0340 від 29.06.2021 (за червень 2021 року) на суму 8529,77 грн (а.с. 18);

- № СМ-0411 від 27.07.2021 (за липень 2021 року) на суму 8529,77 грн (а.с. 20);

- № СМ-0497 від 30.08.2021 (за серпень 2021 року) на суму 8529,77 грн (а.с. 22).

На оплату вартості наданих відповідачу послуг позивачем були виставлені відповідні рахунки (а.с. 15, 17, 19, 21, 23).

Відповідач розрахунку за надані йому послуги у загальній сумі 42648,85 грн не здійснив, що й стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 42648,85 грн, пені в сумі 2485,09 грн, 3% річних у сумі 458,46 грн та інфляційних втрат у сумі 910,13 грн.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з наданням позивачем послуг за договором про надання телекомунікаційних послуг № 01/21-03 від 21.02.2017 та виконанням/невиконанням відповідачем обов`язку щодо їх повної оплати.

Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Факт прийняття відповідачем, як замовником, наданих позивачем послуг на суму 42648,85 грн підтверджується матеріалами справи та не спростований відповідачем.

За приписом частини першої статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Виходячи із змісту пункту 4.3 договору, відповідач зобов`язаний був повністю оплатити вартість наданих послуг у такі строки: за березень 2021 року не пізніше 20.04.2021, за квітень 2021 року не пізніше 20.05.2021, за червень 2021 року не пізніше 20.07.2021, за липень 2021 року не пізніше 20.08.2021, за серпень 2021 року не пізніше 20.09.2021.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

На час розгляду справи відповідачем не надано суду доказів погашення перед позивачем заборгованості за надані послуги в розмірі 42648,85 грн. Строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг є таким, що настав.

Тому, позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 42648,85 грн є законними та обґрунтованими.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

За порушення відповідачем узгоджених сторонами у договорі строків оплати наданих послуг позивач нарахував та заявив до стягнення пеню у загальній сумі 2485,09 грн із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплачених за спірними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) сум за кожний день прострочення платежів за загальний період з 21.04.2021 по 16.11.2021. При цьому базою нарахування пені за кожен із місяців, в яких має місце заборгованість, позивачем визначено 8529,00 грн замість 8529,77 грн, що є його правом. Аналогічно визначено й бази для нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Перевіркою наведеного в позові розрахунку пені судом виявлена невідповідність періоду нарахування пені із заборгованості за березень 2021 року (акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № СМ-0133 від 29.03.2021 на суму 8529,77 грн) положенням частини шостої статті 232 Господарського кодексу України.

Так, відповідачем нараховано пеню поза межами встановленого законом шестимісячного періоду її нарахування, тоді як умовами договору не передбачено збільшення такого періоду, а визначено лише спосіб її нарахування: за кожний день прострочення. Також судом встановлено арифметичну помилку у підрахунку підсумкової величини пені із заборгованості за липень 2021 року.

Після здійсненого судом перерахунку пеня із заборгованості у сумі 8529,00 грн за березень 2021 року (акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № СМ-0133 від 29.03.2021 на суму 8529,77 грн) за період з 21.04.2021 по 21.10.2021 становить 676,01 грн замість 779,29 грн за період з 21.04.2021 по 16.11.2021; із заборгованості у сумі 8529,00 грн за липень 2021 року (акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № СМ-0411 від 27.07.2021 на суму 8529,77 грн) за період з 21.08.2021 по 16.11.2021 пеня становить 344,89 грн замість 344,90 грн.

У здійсненому позивачем розрахунку пені із заборгованості у сумі 8529,00 грн за квітень 2021 року за період з 21.05.2-21 16.11.2021 у сумі 674,14 грн, за червень 2021 року за період з 21.07.2021 16.11.2021) у сумі 460,33 грн, за серпень 2021 року за період з 21.09.2021 16.11.2021) у сумі 226,43 грн арифметичних та методологічних помилок судом не встановлено.

Відтак, пеня підлягає зменшенню до 2381,80 грн (676,01+674,14+460,33+344,89+226,43 = 2381,80 грн).

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення 3% річних у загальній сумі 458,46 грн розраховані за загальний період з 21.04.2021 по 16.11.2021 окремо із сум заборгованостей у розмірі 8529,00 грн за кожен місяць надання послуг (березень, квітень, червень, липень, серпень 2021 року).

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку у межах позовних вимог, судом встановлено його відповідність вимогам чинного законодавства та арифметичну точність.

Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати у сумі 910,13 грн розраховані за загальний період з травня по жовтень 2021 року (з урахування письмових пояснень, викладених у відповіді на відзив) окремо із сум заборгованостей у розмірі 8529,00 грн за кожен місяць надання послуг (березень, квітень, червень, липень, серпень 2021 року).

Здійснюючи перевірку розрахунку інфляційних втрат, суд враховує таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Щодо індексу інфляції слід також зазначити, що показники індексу споживчих цін (індексу інфляції за окремі місяці та сукупного індексу інфляції за певний період часу) обчислюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та публікується в офіційних періодичних виданнях десятковим дробом, з одним числовим знаком після коми (тобто округленими до десятих). Отже, застосування у розрахунку індексу інфляції (сукупного індексу інфляції) з округленням до сотих чи без округлення є неправомірним.

За результатом здійсненого судом перерахунку та в межах позовних вимог інфляційні втрати підлягають зменшенню та будуть становити 904,08 грн, з яких:

298,52 грн із заборгованості у сумі 8529,00 грн за період травень жовтень 2021 року з урахуванням сукупного індексу інфляції 103,5% (за актом № СМ-0133 від 29.03.2021 (за березень 2021 року) на суму 8529,77 грн);

187,64 грн із заборгованості у сумі 8529,00 грн за період червень жовтень 2021 року з урахуванням сукупного індексу інфляції 102,2% (за актом № СМ-0201 від 27.04.2021 (за квітень 2021 року) на суму 8529,77 грн);

162,05 грн із заборгованості у сумі 8529,00 грн за період серпень жовтень 2021 року з урахуванням сукупного індексу інфляції 101,9% (за актом № СМ-0340 від 29.06.2021 (за червень 2021 року) на суму 8529,77 грн;

179,11 грн із заборгованості у сумі 8529,00 грн за період вересень жовтень 2021 року з урахуванням сукупного індексу інфляції 102,1% (за актом № СМ-0411 від 27.07.2021 (за липень 2021 року) на суму 8529,77 грн);

76,76 грн із заборгованості у сумі 8529,00 грн за жовтень 2021 року з урахуванням індексу інфляції 100,9% (за актом № СМ-0497 від 30.08.2021 (за серпень 2021 року) на суму 8529,77 грн).

Отже, законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальній сумі 46393,19 грн, з яких: 42648,85 грн основний борг, 2381,80 грн пеня, 458,46 грн - 3% річних, 904,08 грн інфляційні втрати.

Відповідач не спростував обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог. Порушення умов договору, що є підставою для покладення на відповідача відповідальності у вигляді заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у сумі 2264,66 грн пропорційно задоволеним позовним вимогам (46393,19 х 2270,00/46502,53 = 2264,66).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства "Смоли" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 46502,53 грн, з яких: 42648,85 грн основний борг, 2485,09 грн пеня, 458,46 грн 3% річних, 910,13 грн інфляційні втрати задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код 14309787; місцезнаходження: 52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2) на користь Державного підприємства "Смоли" (ідентифікаційний код 30168850; місцезнаходження: 51917, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, проспект Аношкіна, буд. 179) основний борг у сумі 42648,85 грн, пеню в сумі 2381,80 грн, 3% річних у сумі 458,46 грн, інфляційні втрати у сумі 904,08 грн, судовий збір у сумі 2264,66 грн.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.01.2022.

Суддя І.І. Колісник