ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2022м. ДніпроСправа № 904/8948/21
За позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця Омілаєва Володимира Вікторовича, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 4 789,28 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Омілаєва Володимира Вікторовича заборгованість у розмірі 4 789,28 грн., з яких:

- основний борг у розмірі 4 143,45 грн.;

- пеня у розмірі 243,49грн.;

- штраф у розмірі 290,04грн.;

- 3 % річних у розмірі 49,98грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 62,32грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу теплової енергії №1839 від 20 грудня 2019 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлену теплову енергію. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 21.01.2021 по 16.09.2021 у сумі 49,98 грн. та інфляційні збитки за період лютий-липень 2021 року у розмірі 62,32грн.

На підставі пункту 7.2.7 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати у розмірі 243,498 грн. за загальний період з 21.01.2021 по 16.09.2021 та штраф 7% у розмірі 290,04грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2021 справу №904/8948/21 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2021 відкрито провадження у справі.

Враховуючи приписи частини тринадцятої статті 8, статті 12, частини першої статті 247 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги малозначний характер справи та незначну складність, її розгляд було вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку письмового провадження.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду) за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 50081, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний, буд. 57, кв. 59. Ухвала суду від 22.11.2021 отримана відповідачем 28.12.2021.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2019 року між Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" (теплопостачальна організація) та Фізичною особою-підприємцем Омілаєвим Володимиром Вікторовичем (споживач) був укладений договір купівлі-продажу теплової енергії №1839 (а.с. 15-18).

За цим договором теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачу теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими згідно чинного законодавства тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1.1 договору).

Сторони зобов`язуються керуватись цим договором, чинним законодавством України та зокрема, наступними нормативно-правовими актами: Законом України "Про теплопостачання"; Законом України "Про житлово-комунальні послуги"; Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання"; Правилами технічної експлуатації електричних станцій і мереж №296 від 13.06.2003; Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж №71 від 14.02.2007; Правилами користування тепловою енергією, затверджені Постановою КМУ №1198 від 03.10.2007; Правилами підготовки теплових господарств до опалювального періоду №620/378 від 10.12.2008; Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради №343 від 12.10.2011 (п. 1.2 договору).

Згідно п. 2.1 договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах визначених в додатку № 1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною, на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період опалювального періоду;

- гаряче водопостачання - протягом року (за наявності виділеного об`єму природного газу).

За умовами пункту 3.2.2 договору споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати за отриману теплову енергію.

Теплопостачальна організація постачає споживачу теплову енергію на його приміщення згідно додатку № 3"Дислокація" до цього договору, відповідно до теплового навантаження наданого споживачем відповідно до п. 3.2.1 цього договору (п.4.2.1 договору).

За умовами пункту 4.2.5 договору до обов`язків теплопостачальної організації належить, зокрема виписувати рахунки та акти передачі-прийняття теплової енергії споживачеві для оплати спожитої ним теплової енергії у звітному періоді не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а також направляти акти передачі-прийняття теплової енергії, які підтверджують обсяг отриманої теплової енергії та які повинні бути повернуті споживачем в підписаному, зі своєї сторони, вигляді теплопостачальній організації до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Облік споживання теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку, у разі їх відсутності - розрахунковим способом (п. 5.1 договору).

У відповідності до пунктів 6.1, 6.2, 6.3 розрахунки за теплову енергію, що споживається споживачем, проводяться в грошовій формі за розрахунковий період, відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства.

Тариф на постачання теплової енергії встановлюється в розмірі 1 715,149грн. за 1 Гкал з ПДВ.

Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата за теплову енергію здійснюється споживачем виключно грошовими коштами та в національній валюті, відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України, шляхом 30 (тридцяти) відсоткової попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 (п`ять) днів до початку здійснення споживання. Решта 70 (сімдесят) відсотків вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується споживачем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором. Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 20-ого числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії.

За умовами пункту 7.2.7 договору за порушення строків оплати споживачем за отриману теплову енергію, з нього стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцяти) днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми. Період, за який нараховуються штрафні санкції, становить три роки. Строк позовної давності, щодо стягнення штрафних санкцій, встановлено сторонами у три роки.

Відмова споживача від підписання акту про порушення умов договору не звільняє його від плати та вирішується у встановленому порядку (п.7.2.14 договору).

Відповідно до п.10.1 договору цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2019 року, але в будь-якому випадку до повного виконання фінансових зобов`язань. Сторони домовились, що відповідно до ст. 631 ЦК України та ст. 180 ГК України умови цього договору поширюються на правовідносини, які виникли між ними до його укладання.

Договір припиняє свою дію у випадках: взаємної згоди сторін про його припинення (за умови укладання сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору); прийняття відповідного рішення господарським судом; ліквідації однієї із сторін.

Припинення дії договору не звільняє споживача від обов`язку повної сплати за спожиту теплову енергію (п. 10.2 договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін про його припинення (п.10.3 договору).

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Так, жодна із сторін письмово на виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договору купівлі - продажу теплової енергії №1839 від 20.12.2019 був чинним протягом спірного періоду.

Відповідно до Додатку №1 до цього договору визначені обсяги та порядок постачання теплової енергії споживачу в опальний період. Орієнтована вартість теплової енергії, що постачається споживачу, за поточний рік, відповідно до тарифів діючих на момент укладення договору становить 9 890,69грн, у тому числі ПДВ 1978,14 грн. Всього 11 868,83грн. (а.с. 19).

Додатком №2 до договору визначені умови припинення постачання теплової енергії (а.с 20).

Додатком №3 визначена дислокація до договору купівлі-продажу теплової енергії №1839 від 20.12.2019, а саме: назва об`єкту - нежитлове приміщення (діагностичний кабінет); адреса - мкрн. 4-й Зарічний, буд. 32, прим. 6; навантаження, Гкал/год - опалення - 0,0037; S м2 - 50,20; примітка: розрахунок теплового навантаження по ДСТУ "Крив.ТЦ" 153/19-06.19-ОВ (а.с. 21).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу теплову енергію для потреб інших споживачів, що підтверджується актами прийняття-передачі теплової енергії (надання послуг):

- акт №6893 від 31.12.2020 за грудень 2020 року у кількості 1,59 Гкал на суму 2 698,33 грн.;

- акт №3169 від 31.03.2021 за березень 2021 року у кількості 1,11 Гкал на суму 2 223,79 грн.;

- акт №4310 від 30.04.2021 за квітень 2021 року у кількості 0,74 Гкал на суму 1 482,53 грн. (а.с. 32-33).

Відповідач зобов`язання щодо оплати спожитої теплової енергії в повному обсязі не виконав, внаслідок чого за період з грудня 2020 року по квітень 2021 року утворилася заборгованість в розмірі 4 143,45грн.

Причиною виникнення спору є невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати вартості поставленої теплової енергії за період з грудня 2020 року по квітень 2021 року у розмірі 4 143,45грн.

Відповідно до статті 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією із підстав виникнення цивільних права та обов`язків є договір.

Згідно частин 1, 2 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 6.3 договору сторони погодили, що остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 20-ого числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії.

Враховуючи положення пункту 6.3 договору відповідач був зобов`язаний оплатити вартість теплової енергії, отриману у грудні 2020 року до 20.01.2021 (включно); у березні 2021 року до 20.04.2021 (включно); у квітні 2021 року - до 20.05.2021 (включно).

Між тим, в установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання не виконав.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 4 143,45грн. відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

За наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 4 143,45грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки відповідач порушив умови договору щодо строку оплати поставленої теплової енергії, позивач, з посиланням на п. 7.2.7. договору, нарахував пеню у розмірі 243,49грн. за загальний період з 21.01.2021 по 16.09.2021 та штраф у розмірі 290,04грн.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання.

Так, відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За умовами п. 7.3.5 договору, за порушення строків оплати споживачем за отриману теплову енергію, з нього стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцяти) днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми.

Господарським судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку пені та штрафу, встановлено, що розрахунок є вірним.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми випливає, що нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 49,98грн. за період з 21.01.2021 по 16.09.2021 та інфляційні втрати у розмірі 62,32 грн. за лютий-липень 2021 року.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку трьох відсотків річних та втрат від інфляції, судом встановлено його арифметичну вірність (тобто помилок не виявлено).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом третім частини третьої статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає сума 4 789,28грн., з яких: основний борг у сумі 4143,45грн., пеня у розмірі 243,49грн., штраф 7% у розмірі 290,04грн., 3% річних у розмірі 49,98грн., інфляційні втрати у розмірі 62,32грн.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №6784 від 10.11.2021 (а.с. 11).

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на відповідача у сумі 2 270,00грн. відповідно до статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Фізичної особи-підприємця Омілаєва Володимира Вікторовича про стягнення 4 789,28грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Омілаєва Володимира Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1; ідентифікаційний код 00130850) основний борг у розмірі 4 143 (чотири тисячі сто сорок три)грн. 45 коп., пеню у розмірі 243 (дві сорок три)грн. 49коп., штраф у розмірі 290 (двісті дев`яносто)грн. 04грн., 3% річних у сумі 49 (сорок дев`ять)грн. 98коп., інфляційні втрати у сумі 62 (шістдесят дві)грн. 32коп. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят)грн. 00коп., видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 18.01.2022

Суддя Н.М. Євстигнеєва