ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2022м. ДніпроСправа № 904/8636/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ "ТАВРІЙСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ", м.Дніпро

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Жовті Води

про стягнення заборгованості 697 049,23 грн.

Суддя Красота О.І.

без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Таврійська будівельна компанія" звернулося до господарського суду з позовом до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" і просить суд стягнути 588 663,52 грн. - заборгованості, 32 950,77 грн. - 3% річних, 75 434,94 грн. - інфляційних витрат та судовий збір. В позовній заяві Позивач зазначає, що докази витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду відповідно до вимог ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором №827/13/259Е про закупівлю товару від 05.11.2018 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

19.11.2021 Відповідач подав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просив відмовити, посилаючись на те, що Позивачем не надано детального обґрунтованого опису робіт (наданих послуг), в якому беручи до уваги критерії реальності, розумності та необхідності надання зазначених в ньому адвокатських послуг з урахуванням складності справи, Відповідач вважає, що відсутні підстави для стягнення послуг у розмірі 26 272,00 грн.

06.12.2021 Позивач подав відповідь на відзив та зазначив, що відповідно п.3.1 Договору розмір гонорару за надання Клієнту правової допомоги, передбаченої п.1.2. Договору, є фіксованою сумою та становить 26 272,00 грн.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ "ТАВРІЙСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" (далі-Позивач, Постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі-Відповідач, Покупець) укладено Договір про закупівлю товару №827/13/259Е (далі Договір, а.с.13-15).

За умовами пункту 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві товар, зазначений в пункті 1.2. Договору, а Покупець прийняти і оплатити такий товар.

У пункті 1.2. Договору визначено, що Постачальник зобов`язується поставити Гравій, пісок, щебінь і наповнювачі код 1421 (Пісок кар`єрний) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною Договору.

Постачальник повинен поставити Покупцеві Товар якість якого відповідає умовам діючих стандартів, ТУ, тощо та підтверджується письмовим документом, який надає підприємство виготовлювач або правомочний орган (п.2.1. Договору).

Згідно з пунктом 3.1. Договору сума (ціна) Договору, відповідно до Специфікації № 1 становить 17 716 500,00 грн., крім того податок на додану вартість 20% - 2 952 750,00 грн.

Відповідно до п.4.2. Договору, Покупець здійснює оплату отриманої партії Товару по факту його поставки з відстрочкою 30-ти календарних днів.

У пункті 5.1. Договору сторони узгодили, що поставка товару здійснюється партіями на підставі графіку постачання, який є невід`ємною частиною Договору.

Сторонами до Договору сторонами підписано Додаток № 1 Специфікацію (а.с.15).

Між Сторонами укладено додаткові угоди до Договору, зокрема Додаткову угоду № 1 від 05.11.2018, Додаткову угоду № 2 в 31.12.2018, Додаткову угоду № 3 від 03.06.2019, Додаткову угоду № 4 від 27.06.2019 (а.с.16, 19, 21, 24).

Вищезазначеними додатковими угодами вносились зміни до специфікації, яка визначає найменування товару, кількість та ціну, а також до графіка постачання товару.

Сторонами у Додатковій угоді №3 до Договору зафіксовано, що під час дії даного Договору Постачальником поставлено Товар відповідно до Специфікації № 3.

Вартість поставки відповідно до Специфікації № 3 становить 4 924 629,60 грн., у тому числі податок на додану вартість 20% - 820 771,60 грн.

Також, Додатковою угодою №3 до Договору затверджено Специфікацію № 4.

Вартість поставки відповідно до Специфікації №4 становить 12 098 450,19 грн., у тому числі податок на додану вартість 20% - 2 016 408,37 грн.

Пунктом 3 Додаткової угоди №3 до Договору встановлено, що ціна Договору відповідно до Специфікації №3 та № 4 складати 17 023 079,79 грн.

Додатковою угодою № 4 до Договору затверджено графік постачання товару № 4, графік постачання № 3 вважати таким, що втратив чинність.

Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором та поставив Відповідачу товар у строк та порядку, передбаченими самим Договором з урахуванням внесених змін додатковими угодами, загальною вартістю 17 023 049,79 грн.

Відповідач частково виконав свої зобов`язання за Договором та оплатив вартість поставленого товару у сумі 16 434 416,27 грн.

26.11.2020 Позивач направив Відповідачу претензію за вих.№ 26/11-01 (а.с.83), в якій зазначено, що станом на 24.11.2020 у Відповідача наявна заборгованість у розмірі 588 663,52 грн., яка утворилась внаслідок несплати поставленого товару згідно наступних видаткових накладних:

- Видаткова накладна РН-0000030 від 11.10.2019 - 94 490,72 грн. (а.с.27)

- Видаткова накладна РН-0000031 від 18.10.2019 - 55 991,98 грн. (а.с.41)

- Видаткова накладна РН-0000032 від 25.10.2019 - 48 808,46 грн. (а.с.48)

- Видаткова накладна РН-0000033 від 31.10.2019 - 48 235,78 грн. (а.с.53)

- Видаткова накладна РН-0000034 від 25.11.2019 - 341 136,58 грн. (а.с.58)

У зв`язку з вищевикладеним Позивач просив Відповідача здійснити погашення існуючої заборгованості у сумі 588 663,52 грн.

01.07.2021 Позивач повторно направив вимогу за вих. № 01/07/21 про погашення заборгованості (а.с.84).

Наприкінці травня 2021 Сторони склали та підписали акт звірки взаєморозрахунків за Договором про закупівлю товару за період з 01.01.2021 по 31.05.2021 та зафіксували наявність заборгованості у Відповідача перед Позивачем у сумі 588 663,52 грн. (а.с.87).

У зв`язку з вищевикладеним ТОВ ТД ТБК просило Відповідача здійснити погашення існуючої заборгованості у сумі 588 663,52 грн.

Позивач зазначає, що в І кварталі 2021 Державною аудиторові службою України (далі - Держаудитслужба) проведено ревізію фінансової господарської діяльності Відповідача.

За період з 25.05.2021 по 04.06.2021 Держаудитслужбою проведено зустрічну звірку в ТОВ ТД ТБК з метою документального та фактичного підтвердження виду та обсягу і якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку Відповідача за період з 01.01.2017 по 31.12.2020.

За результатами проведення зустрічної звірки 04.06.2021 Держаудитслужбою складено Довідку № 05-21/32, в якій зазначено наступне: Загалом по договору 827/13/259Е ТОВ ТД ТБК поставлено товару до ДП СХІДГЗК за 2018 рік загальну суму 2 681 336,16 гри. з ПДВ, оплачено 1 201 879,84 гри. Станом на 31.12.2018 обліку ТОВ ТД ТБК рахується дебіторська заборгованість в сумі 1 479 456,32 грн. 2019 рік на загальну суму 10 333 638,13 грн. з ПДВ, оплачено 10 734 176,87 грн. Станом на 31.12.2019 в обліку ТОВ ТД ТБК рахується дебіторська заборгованість в 1 078 917,58 грн.; за 2020 рік не здійснено поставок товару, було оплачено 490 254,06 грн. Станом на 31.12.2020 в обліку ТОВ ТД ТБК рахується дебіторська заборгованість в сумі 588 663,52 грн.

Відповідач суму заборгованості в розмірі 588 663,52 грн. не оплатив, що і стало причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Станом на час розгляду справи доказів оплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості у розмірі 588 663,52 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання Позивачем нараховано 3% річних за загальний період прострочення з 12.11.2019 по 22.10.2021 у сумі 32 950,77 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок 3% річних, приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача 3% річних зроблено вірно, тому підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 32 950,77 грн.

Також, Позивачем нараховано Відповідачу інфляційні витрати в сумі 75 434,94 грн. за період з 12.11.2019 по 22.10.2021.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат у сумі 75 434,94 грн., судом встановлено, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено не вірно, однак він є меншим ніж сума яка розрахована судом, таким чином вимоги інфляційних витрат у сумі 75 434,94 грн. підлягають задоволенню в сумі розрахованої Позивачем.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат в розмірі 26 272,00 грн. на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність», котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову.

У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Представником Позивача в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано Договір про надання правової допомоги від 20.10.2021 №2010/2021, рахунок-фактура № від 20.10.2021, платіжне доручення №243 від 21.10.2021 на суму 26 272,00 грн. (а.с.105-109).

Відповідно до п.3.1. Договору про надання правової допомоги розмір гонорару за надання Клієнту правової допомоги, передбаченої п.1.2 Договору є фіксованою сумою та дорівнює: 26 272,00 грн. за супровід судової справи в господарському суді Дніпропетровської області.

Заперечення Відповідача судом не приймаються, оскільки розмір винагороди за надання правової допомоги визначений в Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Матеріалами справи підтверджується факт отримання Позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді, за викладених обставин, суд вбачає підстави для задоволення витрат на правничу допомогу в розмірі 26 272,00 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню повністю зі стягненням з Відповідача 588 663,52 грн. - заборгованості, 32 950,77 грн. - 3% річних, 75 434,94 грн. - інфляційних витрат, 26 272,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Горького, будинок 2; ідентифікаційний код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ "ТАВРІЙСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ", (49044, м.Дніпро, вул.Барикадна, буд.11А, ) 588 663,52 грн. - заборгованості, 32 950,77 грн. - 3% річних, 75 434,94 грн. - інфляційних витрат, 26 272,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та судовий збір в сумі 10 455,78 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

13.01.2022.