РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.01.2022Справа № 910/993/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ."

про стягнення 19992,24 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." про стягнення 19992,24 грн. відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач, як страховик винної у ДТП особи, не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

У відзиві на позовну заяву відповідач зауважив, що здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 16660,20 грн. за вирахуванням податку на додану вартість, оскільки позивач виплатив страхове відшкодування безпосередньо страхувальнику.

У свою чергу, позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути страхове відшкодування в сумі 3332,04 грн.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

07.06.2019 між позивачем, як страховиком, та ТОВ «ОТП Лізинг», як страхувальником, укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 783/19-Т/Ц2, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням, зокрема, транспортним засобом марки Mercedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 .

06.03.2020 у м. Києві на пр-ті Перемоги, 100/1, відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки Subaru Forester, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортним засобом марки Mercedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , у зв`язку з чим останньому транспортному засобу завдано пошкоджень.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 08.04.2020 у справі № 759/5382/20 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

06.03.2020 страхувальник звернувся до позивача з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором від 07.06.2019 № 783/19-Т/Ц2.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки Mercedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 , визначено на підставі рахунку від 12.03.2020 № А-000928 на суму 19992,24 грн. з ПДВ, виставленого ТОВ «Беставтосервіс».

На підставі вказаного рахунку позивач визначив розмір страхового відшкодування в розмірі 19992,24 грн. відповідно до страхового акту від 30.04.2020 № 006.01223820-1 із розрахунком до нього.

Також, у матеріалах справи наявний акт виконаних робіт від 25.04.2020 № ТО.00179 щодо проведення з 13.04.2020 ТОВ «Беставтосервіс» ремонтних робіт транспортного засобу марки Mercedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 .

Згідно з платіжним дорученням від 15.04.2020 № 11649 на суму 19992,24 грн. позивачем сплачено сума страхового відшкодування на рахунок страхувальника із призначенням платежу «оплата за ремонт після ДТП ( НОМЕР_1 ) за рахунком від 12.03.2020 № А-000928 суму 19992,24 грн. ПДВ (20%) 3332,04 грн.

Цивільно-правова відповідальність винного у скоєнні ДТП водія ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП застрахована у відповідача за полісом № АО001292969, який станом на дату ДТП 06.03.2020 був діючим.

У зв`язку з цим, позивач звертався до відповідача з претензією на виплату страхового відшкодування від 21.05.2020 № 6/к, однак відповідач сплатив лише частину страхового відшкодування в розмірі 16660,20 грн.

За змістом статті 980 ЦК України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями статті 999 ЦК України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Станом на час настання страхового випадку (ДТП) цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, застраховано відповідачем на підставі полісу № АО001292969 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 та від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18.

Приймаючи до уваги визначену вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки Mercedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 , у виставленому ТОВ «Беставтосервіс» рахунку від 12.03.2020 № А-000928 та акту виконаних робіт від 25.04.2020 № ТО.00179, суд дійшов висновку про обґрунтованість визначеного позивачем розміру заподіяної шкоди в сумі 19992,24 грн.

Спір у справі виник внаслідок того, що відповідач здійснив відшкодування позивачу сплаченого страхового відшкодування в розмірі 16660,20 грн., тобто за вирахуванням податку на додану вартість. Дана позиція відповідача вмотивована тим, що позивач виплатив страхове відшкодування безпосередньо страхувальнику та додаткові документи щодо підтвердження факту оплати ремонту в матеріалах справи відсутні.

Суд зауважує, що вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Відтак, у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником ПДВ.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.03.3018 у справі № 910/9396/17 та від 06.07.2018 у справі № 924/675/17.

Як встановлено судом, у матеріалах справи наявний акт виконаних робіт від 25.04.2020 № ТО.00179 щодо проведення ТОВ «Беставтосервіс», який є платником ПДВ, ремонтних робіт транспортного засобу марки Mercedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 , на суму 19992,24 грн. з ПДВ, з якої ПДВ становить 20 % - 3332,04 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для здійснення відшкодування відповідачем заподіяної шкоди в розмірі вартості ремонту транспортного засобу марки Mercedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням ПДВ.

Оскільки відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 16660,20 грн. (без суми ПДВ), суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача залишку суми страхового відшкодування в розмірі 3332,04 грн.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в статті 9 Закону України «Про страхування».

Відповідно до даних полісу № АО001292969 розмір франшизи становить 0 грн.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати, які складаються зі сплаченої позивачем суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Щодо заявлених витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 грн., суд дійшов висновку про те, що відповідні витрати є обґрунтованими та співмірними зі складністю справи та ціною позову.

У той же час, у наданих відповідачем запереченнях останній зауважував на тому, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг та ціною позову.

Суд зауважує, що в застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19.

Зважаючи на наведене, оскільки відповідачем жодних доказів та обґрунтування невідповідності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 грн. не надано, суд дійшов висновку про покладення на відповідача відповідних витрат у повному розмірі.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." (04210, м. Київ, пр-т. Героїв Сталінграда, 4, корп. 6А; ідентифікаційний код 32404600) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154; ідентифікаційний код 33908322) 3332 (три тисячі триста тридцять дві) грн. 04 коп. відшкодування шкоди, 3000 (три тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова