ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
24.01.2022 Справа № 905/174/22
Господарський суд Донецької області у складі:
судді Лободи Т.О.,
розглянувши заяву Комунального підприємства "Маріупольводоканал", м. Маріуполь Донецької області, код 03361508,
до Державного підприємства "Маріупольський морський торговельний порт", м. Маріуполь Донецької області, код 01125755,
про видачу судового наказу про стягнення 366 328,09 грн,
ВСТАНОВИВ:
Комунальне підприємство "Маріупольводоканал" звернулося до господарського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства "Маріупольський морський торговельний порт" заборгованості із плати за скид понаднормативних забруднень у розмірі 366 328,09грн та 248,10грн витрат по сплаті судового збору.
Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Положеннями статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 7 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Згідно ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 2481 гривень.
Таким чином, сума вимоги для видачі судового наказу не повинна перевищувати 248 100, 00 грн. Проте заявлена Комунальним підприємством "Маріупольводоканал" сума вимоги становить 366 328,09 грн та перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Крім того, суд зазначає, що судовий наказ може бути видано за наявності відповідного письмового договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а заявник в свою чергу має обґрунтувати свої вимоги та надати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.
За своєю суттю обов`язок щодо відшкодування заборгованості, яка виникла внаслідок несплати за скид стоків з перевищенням встановлених концентрацій забруднюючих речовин не можна розцінювати як зобов`язання за Договором на відпуск питної води і прийом господарсько-побутових і виробничих стічних вод у системі міської каналізації №891/27-7/05/81 від 01.02.2005, а є лише наслідком невиконання зобов`язання в частині дотримання загальних правил водовідведення.
Таким чином, вимоги заявника не можуть бути розглянуті судом в порядку наказного провадження, оскільки сторонами у договорі на відпуск питної води і прийом господарсько-побутових і виробничих стічних вод у системі міської каналізації №891/27-7/05/81 від 01.02.2005 не встановлено порядок сплати за скид стоків з перевищенням встановлених концентрацій забруднюючих речовин та розміри такого нарахування. Відповідні нарахування здійснені на підставі Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Маріуполя, затверджених рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22.10.2018 №465, та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, який затверджено наказом №316 від 01.12.2017 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, а не на підставі договору.
Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених заявником вимог по суті, отже, вимоги про стягнення плати за скид понаднормативних стоків потребують з`ясування певних фактів і не є безспірними вимогами.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.
За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Згідно з ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена вимога не відповідає вимогам ч. 1 ст. 148 ГПК України, а тому суд відмовляє в видачі судового наказу на підставі п. 3 ч.1 ст. 152 ГПК України.
У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).
Керуючись статтями 147, 148, п. 3 ч. 1 ст. 152, статтями 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити Комунальному підприємству "Маріупольводоканал" у видачі судового наказу про стягнення з Державного підприємства "Маріупольський морський торговельний порт" заборгованості із плати за скид понаднормативних забруднень у розмірі 366 328,09 грн та 248,10 грн витрат по сплаті судового збору.
Ухвала набирає законної сили 24.01.2022 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дати складення повного тексту ухвали.

Ухвалу складено та підписано 24.01.2022.

Суддя Т. О. Лобода