ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.01.2022р. Справа №905/2020/21

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця (Тверська), буд. 5) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (, місцезнаходження: 84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22)

до відповідача: Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" (, місцезнаходження: 85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. Магістральна, 4)

про стягнення 89.680,00 грн.

суддя Величко Н.В.

без виклику сторін, -

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом №2022/1950 від 19.10.2021 до Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" про стягнення 89.680,00 грн. (вх.№22126/21 від 25.10.2021), який мотивовано неправильним зазначенням відповідачем маси вантажу за накладною №48136881 (вагони №57579344, 63679708) та наявністю підстав для нарахування штрафу відповідно до ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць, який пред`явлено до стягнення з відповідача за цим позовом.

На підтвердження позовних вимог надано суду такі документи: залізнична накладна №48136881, комерційний акт №496100/96 від 29.04.2020, акт загальної форми №160 від 29.04.2021, заявка на зважування №11-72/291 від 26.04.2021, акт комісійного переважування б/н від 29.04.2021, розпорядження №10 від 19.01.2021, технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) ст. Роти, копії яких долучено до матеріалів справи.

Матеріалам позовної заяви присвоєно єдиний унікальний номер 905/2020/21 та за наслідками автоматизованого розподілу справ між суддями матеріали справи передано судді Величко Н.В.

Ухвалою від 01.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 905/2020/21, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; відповідачу встановлено строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання суду відзиву на позов; запропоновано позивачу у строк до п`яти днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив (за наявності).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з ідентифікатором 433, вищевказана ухвала суду отримана ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» 02.12.2021.

Відповідачем на електронну адресу суду подано відзив на позовну заяву від 15.12.2021 № 2725 з додатками (вх.№04-18/9454 від 17.12.2021). Згідно довідки суду на вхідний електронний документ, вхідний електронний документ з додатками скріплено КЕП (кваліфікованим електронним підписом).

Відповідно до п.2 ч. 6 ст. 165 ГПК України до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

При розгляді матеріалів справи суд встановив, що відзив подано без додержання вимог, викладених у ст. 165 Господарського процесуального кодексу України та п.3 ухвали суду від 01.11.2021 про відкриття провадження у справі № 905/2020/21, до відзиву не додано доказів надіслання копії відзиву з додатками позивачу.

За таких обставин суд залишає без розгляду поданий відповідачем відзив на позовну заяву на підставі ч.4 ст.170 ГПК України.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 ГПК України.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2021 за накладною №48136881 ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" (вантажовідправник) відправлено зі станції Южнодонбаська Донецької залізниці на адресу ТОВ Миронівська теплоелектроцентраль (вантажоодержувач) на станцію Роти Донецької залізниці вантаж вугілля кам`яне, а саме:

у вагоні №64104102 вказано: тара вагону 23600кг., маса вантажу 64400кг, провізна плата 8968,00грн.;

у вагоні №57579344 вказано: тара вагону 23100кг, маса вантажу 64400кг, провізна плата 8968,00грн.;

у вагоні №63679708: тара вагону 23200кг, маса вантажу 65800кг, провізна плата 8968,00грн.

Згідно відміток у залізничній накладній вантаж завантажено у вагон вантажовідправником. Навалом. Поверхня вантажу нижче рівня бортів вагону, вантаж промаркований повздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона, ущільнений. Вантаж промаркований подовжньою смугою жовтого кольору 200 мм по усій довжині вагону. Вантаж розміщено й закріплено згідно з п.п.2,3 гл.14 Додатка 3 до СМГС. Відповідальний за розміщення та кріплення вантажу пом. начальника Ващенко Л.І.

Згідно календарного штемпелю вантаж прибув та виданий одержувачу 29.04.2021.

29.04.2021 на станції призначення Роти, залізницею на підставі акту загальної форми № 160 від 29.04.2021 (форма ГУ-23) здійснено комісійне переважування вагонів №57579344, №63679708 та складено комерційний акт № 496100/96 від 29.04.2021 (форма ГУ-22). Переважування здійснене на тензометричних вагах Миронівська ТЄЦ зав№497 ВЄТ 150 ВСД повірених 29.03.2021.

Так, згідно акту загальної форми № 160 та комерційного акту № 496100/96 від 29.04.2021 фактично при зважуванні вантажу, що прибув за накладною №48136881 від 29.04.2021, у вагоні:

№ 57579344 - по документу тара 23100кг, нетто64400кг, по вагам тара 23100кг, брутто 86680кг, нетто 63580 кг, що менше документа на 820 кг;

№ 63679708 - по документу тара 23200кг, нетто 65800кг, по вагам тара 23200кг, брутто 88160кг, нетто 64960кг, що менше документа на 840кг.;

Посада нач.вантажного району (двору) за штатним розписом відсутня. Комерційний акт підписано ДС Мороз А.Б., зам.нач.ТТЦ Мирон.ТЕЦ Двацатов Ю.В., стар.ком.агент Рачкова О.М., комерційний агент Дяченко М.В.

Як зазначає позивач, у відповідності з вимогами ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу відправник має сплатити нарахований штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

За розрахунком позивача, загальна сума штрафу за невірно зазначену масу вантажу у накладній № 48136881, (вагони №57579344, 63679708) складає 89.680,00 грн.

За змістом пунктів 6, 105, 118, 122 Статуту залізниць вбачається, що залізничні перевезення оформляються накладною як обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, що укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача та супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтею 122 Статуту залізниць передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць передбачено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

За змістом ст. 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів.

Допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем згідно ч.1 ст.77 ГПК України є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу (постанова Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17).

Пунктом 10 Правил складання актів передбачено, що комерційний акт підписує 1)начальник станції (його заступник), 2) начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і 3) працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці; 4) у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Відповідно до пункту 12 Правил складання актів, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий комерційний акт у цьому разі не складається.

Згідно зі ст. 11 Статуту залізниць вантажні райони організовуються на станціях зі значним обсягом вантажних операцій, які виконуються в місцях загального користування.

Як встановлено судом, комерційні акти на станції Роти Донецької залізниці підписані особами, які уповноважені на підписання комерційних актів відповідно до розпорядчих актів начальника станції Роти, а саме відповідно до розпорядження №10 від 19.01.2021, яке наявне в матеріалах справи. У вказаних вище комерційних актах зазначено про відсутність посади начальника вантажного району (двору).

За змістом частин 1, 3 статті 64 та частини 3 статті 65 Господарського кодексу передбачено, що підприємство, як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд (у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду) у постанові від 23.11.2018 у справі №916/2450/17, у постанові від 21.08.2019 у справі №905/2360/18.

Так, пунктом 10 Правил складання актів передбачено право підсувати акти також працівником станції, який особисто здійснював перевірку, одержувачем, який брав участь у перевірці, та у разі необхідності до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені інші працівники залізниці.

На переконання суду, комерційний акт підписано уповноваженими особами (начальником станції, приймальником, комерційними агентами) на підставі п.10 Правил складання актів та розпорядження начальника станції Роти №10 від 19.01.2021, який не визнаний недійсним і не є скасованим у встановленому законом порядку, тому такі акти є належними та допустимими доказами у справі про стягнення штрафу за неправильно зазначену у накладній масу вантажу.

Матеріалами справи підтверджено, що спірний вантаж прибув у завантажених засобами відправника вагонах, без встановлених порушень, накладні на станції відправлення заповнювалися саме відправником; вантажовідправник визначив масу вантажу у вагонах таким же самим способом (шляхом зважування), як і залізниця.

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до сплати штрафу, нарахованого позивачем у зв`язку з невірним зазначенням відповідачем маси вантажу у перевізному документі.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Як встановлено ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Частиною ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи "Маса вантажу, визначена відправником, кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч. 1 ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

З огляду на вищевикладене, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній, засвідчено належними та допустимими доказами, а саме комерційним актом №496100/96 від 29.04.2021, які є підставою для покладання відповідальності на відправника передбаченої ст. 122 Статуту.

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу.

Викладені обставини підтверджують факт неправильного зазначення маси вантажу відправником в накладній. В матеріалах справи відсутні та сторонами не надано жодних доказів, які б свідчили про намагання оскаржити відомості викладені у комерційному акті.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст.ст. 118, 122 Статуту штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Згідно із п. 24 Статуту залізниці вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті. Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту, а саме у п`ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

Поданий позивачем розрахунок судом перевірений і є вірним.

За неправильно зазначену у накладній №48136881 масу вантажу (вагони № 57579344, № 63679708) штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (провізна плата 8968,00грн. х 5 х 2 вагона) складає 89.680,00 грн.

Оскільки саме відповідач, як вантажовідправник, визначає масу вантажу, заповнює і підписує накладну, яка є основним перевізним документом, який надається залізниці відправником разом з вантажем, і є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, а згідно статті 24 Статуту саме вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

У зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, тягар доказування (доведення обставин справи) покладається законом на сторону, яка висуває певні вимоги або заявляє заперечення. І в даному випадку цей обов`язок позивачем виконаний. Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами доводи позивача.

Враховуючи вищенаведене, за відсутності доказів сплати відповідачем пред`явленого до стягнення штрафу, суд дійшов висновку про задоволення позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" та стягнення з Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" штрафу у розмірі 89.680,00 грн.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 73-86, 91, 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" (, місцезнаходження: 85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. Магістральна, 4) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця (Тверська), буд. 5) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (, місцезнаходження: 84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22) штраф у розмірі 89.680,00 грн. та відшкодування сплаченого судового збору у сумі 2270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У зв`язку з відпусткою судді у період з 20.12.2021 по 10.01.2022 включно, повне рішення складено та підписано 14.01.2022.

Суддя Н.В. Величко