УХВАЛА

12 січня 2022 року

м. Київ

cправа № 925/1081/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Зуєва В.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кравченко О.В.,

при розгляді касаційної скарги Черкаської міської ради

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02 вересня 2021 року (головуючий - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Тарасенко К.В.) і рішення Господарського суду Черкаської області від 18 грудня 2020 року (суддя Дорошенко М.В.) у справі

за позовом Черкаської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Круг-Будкомплект"

про стягнення 2 039 104, 54 грн,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року Черкаська міська рада (далі також Позивач) звернулася до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Круг-Будкомплект" (далі також Відповідач) у якій просила стягнути з останнього 2 039 104, 54 грн безпідставно утриманих коштів (орендної плати).

В обґрунтування позову Позивач зазначав, що 09.10.2013 Відповідач набув право власності на комплекс об`єктів нерухомого майна, розташований по провулку Анатолія Пашкевича (колишній провулок ХХ партз`їзду), буд. 8/10 в м. Черкаси на земельній ділянці, що належить територіальній громаді міста Черкаси в особі Позивача, який своїм рішенням від 17.03.2016 № 2-327 надав Відповідачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 6,4151 га в оренду під вказаний комплекс будівель і споруд. Проте Відповідач не оформив за собою право оренди земельними ділянками площею 50097,00 кв.м. з кадастровим номером :05:028:0070 та площею 14054,00 кв.м. з кадастровим номером :05:028:0069 під комплексом об`єктів нерухомого майна по провулку Анатолія Пашкевича, буд. 8/10 у м. Черкаси і не сплачував орендну плату за користування цими земельними ділянками, внаслідок чого за період з 01.08.2017 по 31.07.2020 безпідставно зберіг (утримав) у себе кошти в сумі 2 039 104, 54 грн, які відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України він має повернути Позивачу.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 18.12.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Судові рішення прийнято із посиланням на приписи статей 377, 1212 Цивільного кодексу України, статей 79-1, 93, 116, 120, 124, 125, 141 Земельного кодексу України, статті 14 Податкового кодексу України, статті 7 Закону України "Про оренду землі" та мотивовано, зокрема, тим, що Черкаська міська рада не довела наявності державної реєстрації за нею права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:028:0069 та :05:028:0070, і, відповідно, і можливості реалізації нею права власності на ці земельні ділянки у вказаний в позові період.

Не погодившись із прийнятими рішеннями, Позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою у якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, зокрема, статей 1212-1214 Цивільного кодексу України, статей 79-1, 80, 83 Земельного кодексу України, а також прийняттям судових рішень без урахування висновків щодо застосування зазначених норм права, викладених у постановах Верховного Суду та відсутності однозначних висновків Верховного Суду щодо комплексного застосовування вказаних норм у спірних правовідносинах з урахуванням того, що проведення державної реєстрації права власності на земельні ділянки лише підтверджує факт наявності такого права.

Ухвалою від 15.11.2021 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

В подальшому при вивченні касаційної скарги колегією суддів встановлено, що Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 01.07.2021 прийняв до розгляду справу № 646/4738/19 за позовом Харківської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 29.10.2020, передану на розгляд об`єднаної палати Першою судовою палатою Касаційного цивільного суду на підставі статей 403, 404 Цивільного процесуального кодексу України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважав, що наявні підстави для передачі справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.04.2021 у справі № 645/1040/19 (провадження № 61-19442 св 20), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.01.2021 у справі № 646/4546/19 (провадження № 61-7171 св 20) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.07.2020 у справі № 463/12532/18 (провадження № 61-21651 св 19), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.01.2020 у справі № 638/13423/18 (провадження № 61-13423 св 19) застосовано принципово різний підхід для вирішення справ, що випливають із одних і тих правовідносин, в яких один і той самий предмет спору, та які врегульовані одними і тими самими нормами права, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці їх розгляду Верховним Судом шляхом відступлення від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що необхідність відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викликана тим, що колегії суддів з різних судових палат у наведених вище судових рішеннях дійшли протилежних висновків про застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме:

- одна колегія суддів дійшла правового висновку про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові;

- інша колегія суддів, установивши, що фактичний розмір земельної ділянки визначено актом обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки, складеним Департаментом територіального контролю Харківської міської ради, дійшла висновку про наявність правових підстав для стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку.

На думку Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначене свідчить про застосування судом касаційної інстанції принципово різного підходу до вирішення справ, що випливають з одних і тих правовідносин, різне застосування положень закону, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці їх розгляду Верховним Судом, так як, застосовуючи положення статті 79-1 Земельного кодексу України до правовідносин, що виникають у зв`язку із безпідставним збереженням коштів, помилковим буде врахування лише положень щодо сформованості земельної ділянки.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Поряд з тим, що колегією суддів Касаційного господарського суду самостійно з`ясовано наведені вище обставини, 11.01.2021 до суду надійшло також і клопотання Позивача про зупинення провадження у даній справі до закінчення касаційного перегляду судових рішень у справі № 646/4738/19.

Враховуючи викладене, з метою дотримання єдності судової практики в частині застосовування приписів статті 79-1 Земельного кодексу України та статей 1212-1214 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення відповідного клопотання Позивача та зупинення касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою у справі № 925/1081/20, до розгляду Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справи № 646/4738/19 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

За таких обставин, керуючись статтями 228, 229, 234, 235, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі № 925/1081/20 за касаційною скаргою Черкаської міської ради на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02 вересня 2021 року і рішення Господарського суду Черкаської області від 18 грудня 2020 року зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справи № 646/4738/19 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Зуєв В.А.