ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/995/19 (909/1171/21)

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А. , секретар судового засідання Попович Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Дочірнє підприємство "Івано-Франківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія " Автомобільні дороги України", вул. Є. Петрушевича, буд.1, м. Івано-Франківськ,76004

до відповідача: Яблунівська селищна рада об`єднаної територіальної громади вул. І.Франка, буд. 57,смт. Яблунів,Косівський район, Івано-Франківська область,78621

про стягнення заборгованості в сумі 127 510 грн 78 коп.

представники не з"явились

в с т а н о в и в

Позивач Дочірнє підприємство "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача Яблінівської сільської ради про стягнення 127510,78грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив умови Договору підряду №57 від 02.08.2019 р., а саме не розрахувався своєчасно та у повному обсязі за отримані послуги.

Ухвалою суду від 02.12.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження у межах справи про банкрутство.

Представники сторін у судове засідання не з"явились.

Учасники справи про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, направленням на адреси місцезнаходження учасників справи копій ухвали суду.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 ГПК України). У свою чергу суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням. Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до норм Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши подані докази, суд встановив таке.

Між філією "Коломийська дорожньо-експлуатаційна дільниця "Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України» (підрядник) та Яблунівською селищною радою об`єднаної територіальної громади (замовник) укладено договір підряду №57 від 02.08.2019 року на Капітальний ремонт дорожнього покриття вул. Шевченка в селищі Яблунів Івано-Франківської області.

Зазначеним договором сторони передбачили:

Відповідно до п.1.1. підрядник зобов`язується у 2019 році надати Замовникові роботи, зазначені в п. 1 Договору, а Замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

Найменування робіт: Капітальний ремонт дорожнього покриття вул. Шевченка в с. Яблунів, Яблунівської ОТГ, Косівського району, Івано-Франківської області (п.1.2 договору).

Згідно 3.1. Договору ціна цього Договору є тверда і становить 143 370 грн. з ПДВ.

Умовами договору передбачено, що ціна Договору може змінюватися у наступних випадках:

3.2.1. зменшення ціни за взаємною згодою Сторін (без зміни кількості (обсягу) та якості робіт);

3.2.2. у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;

3.2.3. зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індекс інфляції.

Розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати Замовником за надані роботи. Зам здійснює щомісячні та проміжні платежі за надані роботи на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт (форма №КБ-3), підписаних уповноваженими представниками Сторін. ( п.4.1.)

Згідно договору замовник зобов`язується:

- оплачувати матеріально-технічні ресурси відповідно до розрахунків договірної ціни, виходячи поточних цін;

- компенсувати загальновиробничі, адміністративні витрати, а також прибуток згідно розриті у межах, рекомендованих ДСТУ - Н Б Д. 1.1 -3:2013.

- компенсувати інші (супутні) витрати згідно фактичних витрат, які відповідають перзі документації в межах договірної ціни, відповідно до ДСТУ-Н Б.Д. 1.1-5:2013.

При взаєморозрахунках за обсяги наданих робіт заготівельно-складські витрат сплачувати за усередненим відсотковим показником відповідно до ДСТУ- Н Б.Д. 1.1-2:2013

Термін надання робіт - до 31 грудня 2019 р.

Відповідно до п.7.4 договору у разі несвоєчасної оплати замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми неоплачених коштів за кожен день прострочення.

Роботи, обумовлені договором, підрядником виконані без зауважень, що підтверджується підписом голови селищної ради с.Яблунів на акті приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в від 30.08.2019 на суму 143370,00,00грн.

Замовником було здійснено часткову оплату за виконані по вказаному договору підряду роботи, що підтверджується випискою з банківського рахунку від 26.02.2020 року на суму 30 000,00 грн.,

Станом на 01.10.2021 року заборгованість за виконані роботи за даним договором складає 113370 грн. 00 коп.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Зі змісту приписів ст.11 ЦК України, вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договорів та інші правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

Згідно зі ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Наведена правова норма кореспондується зі статтею 509 Цивільного кодексу України, згідно якої зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу ст.ст.626, 627, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором підряду, відповідно до ст.837 ЦК України, одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору (ст.ст.901,902 ЦК України).

Дослідивши положення укладеного між сторонами договору, суд встановив, що за своєю правовою природою цей договір є договором підряду.

Надання послуг відрізняється від виконання робіт самим процесом надання послуг, зокрема, особливістю послуги є збіг у часі та просторі процесів виробництва, реалізації та витрачання їх споживчої вартості. Тобто, споживання послуги має місце в процесі її надання, на відміну від роботи, споживання результатів якої, як правило, не співпадає з часом її виконання. Таким чином, до спірних правовідносин слід застосовувати положення ЦК та ГК України, що стосуються договорів підряду. Отже, названі позивачем послуги та вжиті судом вище визначення "надані послуги" слід вважати виконаними роботами.

Спірний договір, укладений між сторонами у справі, є правомірними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними (ст.204 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ст. 853 ЦК України).

Приписами ст.854 ЦК України визначено порядок оплати роботи, згідно якої, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Таким чином, двосторонній характер договору підряду зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто з укладенням такого договору підрядник бере на себе обов`язок виконати певну роботу і водночас замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

У пункті 4.1 договору сторони передбачили, що розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати підрядником за надані послуги. Підрядник здійснює щомісячні та проміжні платежі за надані послуги на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін.

Дослідивши вищезазначені докази, оцінивши їх в сукупності, суд зазначає, що обсяг виконаних робіт та їх вартість зафіксована у складеному Акті приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019року (далі за текстом - Акт). Зазначений Акт виконаних підрядних робіт містить підпис та відтиск печатки відповідача.

Акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019, копія якого наявний в матеріалах справи, містять найменування підрядника та замовника, найменування будівництва та об"єкта, номер та дату договору, період виконання робіт та інші обов"язкові реквізити.

Загальна вартість наданих позивачем послуг (виконаних робіт) згідно Акту, підписаного та не оплаченого у повному обсязі відповідачем, становить 143370,00грн. Замовником було здійснено часткову оплату за виконані по вказаному договору підряду роботи на суму 30 000,00 грн.,

Доказів оплати відповідачем вартості наданих позивачем послуг (виконаних робіт) у повному обсязі матеріали справи не містять.

Як свідчать обставини справи, позивач виконав договірні зобов`язання згідно Акту, натомість відповідач зазначений Акт підписав, проте не здійснив оплату виконаних робіт, зазначених у Акті.

Доказів, які б свідчили про виявлені та заявлені відповідачем претензії щодо якості чи обсягу робіт, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

У матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем вартості виконаних позивачем робіт (наданих послуг) на суму 113370,00грн.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено факт виконання позивачем прийнятих на себе договірних зобов"язань належним чином та у встановлений строк, відтак позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 113370грн. вартості виконаних робіт (наданих послуг) документально підтверджені, обгрунтовані та підлягають до задоволення.

Що стосується заявленої вимоги про стягнення пені суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, ст. ст. 230 - 232 Господарського кодексу України одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка у формі пені, яка сплачується боржником у разі порушення зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума і її розмір законом не визначений, розмір неустойки встановлюється договором.

В силу ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. А п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконаним.

Пунктом 7.4 договору сторони передбачили, що у разі несвоєчасної оплати замовником сплачується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день.

Позивачем нараховано відповідачу 8662,72гривень пені за прострочення виконання зобов`язання (розрахунок пені у матеріалах справи).

З огляду на вимоги частини 1 статті 4-7 Господарського процесуального кодексу України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України стосовно всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд повинен перевірити обґрунтованість і правильність здійсненого позивачем нарахування таких сум, і в разі, якщо їх обчислення помилкове - зобов`язати позивача здійснити перерахунок відповідно до закону чи договору або зробити це самостійно.

Господарським судом перевірено правильність нарахування пені та встановлено, що позивачем вірно здійснено розрахунки. Відповідності до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконаним.

Таким чином, у відповідності до проведених розрахунків в автоматизованій системі ІПС "Законодавство" до задоволення підлягає пеня в сумі 8662,72грн.

Що стосується вимоги позивача про стягнення 3 % річних то суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарським судом перевірено правильність нарахування 3% річних у розмірі 1696,00грн. та інфляційних втрат у сумі 3782,06грн. та встановлено, що позивачем вірно здійснено розрахунки.

Отже позов слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судові витрати за правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 8, 124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд суд

ВИРІШИВ:

задовольнити позов Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Яблунівської селищної ради об`єднаної територіальної громади про стягнення 129780,78грн.

Стягнути з Яблунівської селищної ради об`єднаної територіальної громади вул. І.Франка, буд. 57,смт. Яблунів, Косівський район, Івано-Франківська область,78621( ідентифікаційний код 04354255) на користь Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (ідентифікаційний код 31790584) - 129780,78грн. основного боргу, 8662,72грн. пені, 1696,00грн. 3% річних, 3782,06грн. втрат від інфляції та 2270,00грн.. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.01.2022

Суддя Шкіндер П.А.