ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"11" січня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/1162/21

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Давидюка В.К.,

розглянувши заяву про забезпечення позову у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Сугая Степана Йосиповича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко"

про стягнення 564501,61 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Сугай С.Й.;

Бездітний І.І. - ордер ВН№135616 від 17.11.2021;

Левченко А.О. - ордер ВН№135617 від 17.11.2021;

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Сугай Степан Йосипович звернувся з позовною заявою до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" 564501,61 грн заборгованості за договором №3 оренди сільськогосподарської техніки з обслуговуючим персоналом від 03.07.2020, з яких: 465800,00 грн - основний борг, 28273,94 грн - пеня, 53826,24 грн - інфляційні, 16601,43 грн - 3% річних.

Ухвалою від 07.12.2021 суд відклав підготовче засідання на 11.01.2022 о 12:00.

10.01.2022 суд отримав поштою від представника ФОП Сугая С.Й. заяву про забезпечення позову (вих. від 04.01.2022), в якій просить до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили у справі №906/1162/21 накласти арешт на грошові кошти, що належать ТОВ "Цефей-Еко" на рахунках у всіх банківських установах, у межах заявлених позовних вимог у сумі 564501,61 грн.

В обґрунтування заяви вказано, що між сторонами укладено договір №3 оренди сільськогосподарської техніки з обслуговуючим персоналом від 03.07.2020 та підписано акт виконаних робіт. ТОВ "Цефей-Еко" не виконало зобов`язання щодо оплати послуг. З моменту виконання робіт та їх прийняття минуло півтора роки. При цьому ТОВ "Цефей-Еко" не визнає позовні вимоги. За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ "Цефей-Еко" відкрито два виконавчих провадження, а розмір статутного капіталу підприємства становить лише 1000,00 грн. На думку представника позивача, наведені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що має місце існування обставин, а не припущення, щодо можливого ухилення ТОВ "Цефей-Еко" від виконання рішення суду у вказаній справі, у разі задоволення позовних вимог, зокрема виведення з товариства активів, що фактично нівелює можливість захисту прав та інтересів позивача.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому обов`язковим в силу приписів ч.1 ст.74 ГПК України, є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.

Належними, згідно ст. 76 ГПК України, є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що інститут забезпечення позову застосовується у випадку наявності з боку відповідача реальних дій, які свідчать про те, що рішення суду (у випадку задоволення позову), буде неможливо виконати, або утруднено його виконання. Застосування інституту забезпечення позову не може переслідувати будь яких інших цілей, зокрема, таких як спонукання сторін до здійснення будь-яких інших дій.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Інститут забезпечення позову застосовується у випадку наявності зі сторони відповідача реальних дій, які свідчать про те, що рішення суду (у випадку задоволення позову), буде неможливо виконати, або утруднено його виконання.

Натомість заявник не надав доказів, які б вказували на те, що невжиття заявлених ним заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Вимога про вжиття заходів забезпечення позову представника позивача заявлена без відповідних доказів на підтвердження того, що існує реальна можливість вчинення ТОВ "Цефей-Еко" дій, які б унеможливили виконання рішення суду у справі.

Предметом спору є вимога про стягнення заборгованості за договором оренди сільськогосподарської техніки з обслуговуючим персоналом, пені та нарахувань, здійснених відповідно до ст. 625 ЦК України.

Заявник вказує, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться відомості стосовно виконавчих проваджень про стягнення заборгованості, в яких ТОВ "Цефей-Еко" є боржником. Проте роздруківка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка долучена до заяви про забезпечення позову, не містить інформації щодо сум виконавчого провадження, наявності арештів на кошти або обтяжень майна ТОВ "Цефей-Еко у вказаних виконавчих провадженнях.

Наявність виконавчих проваджень, у яких боржником є ТОВ "Цефей-Еко", не є беззаперечними підставами вважати, що виконання рішення у справі буде ускладнено, або унеможливлено.

Щодо розміру статутного капіталу ТОВ "Цефей-Еко", то законодавство України визначає мінімальний розмір для статутного капіталу акціонерних товариств, який становить 1250 мінімальних заробітних плат. В усіх інших об`єднаннях акціонери самостійно визначають розмір капіталу, тобто для повного та командитного товариств, товариства з обмеженою відповідальністю та товариства з додатковою відповідальністю мінімальні розміри їхніх статутних капіталів не обмежуються. Однак капітал ТОВ має відображати суму та кількість учасників - не більше 100.

У суду немає підстав достеменно стверджувати, що виконання ТОВ "Цефей-Еко" своїх обов`язків перед іншими контрагентами призведе до такого зменшення активів підприємства, що вплине на здатність задовольнити позовні вимоги ФОП Сугая С.Й.

Заявник не довів належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на кошти відповідача, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Заява представника позивача обґрунтована лише недобросовісним ставленням відповідача до виконання прийнятих на себе зобов`язань перед ФОП Сугаєм С.Й., що не є достатнім для задоволення заяви про забезпечення позову.

Отже, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача від 04.01.2022 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та підлягає апеляційному оскарженню. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено: 12.01.2022

Суддя Давидюк В.К.

Друк:

1 - в справу;

2 - представнику позивача на електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_2;

3 - представнику відповідача на електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1