РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.01.2022Справа № 910/17247/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр"

до Управління туризму та промоцій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 4 331,43 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр" звернулось з позовом до Управління туризму та промоцій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення 3660,00 грн основного боргу - заборгованості за надані послуги по акту №343-18002 від 04.11.2019 по договору № 4593 від 05.03.2019, 463,56 грн інфляційних втрат, 207,87 грн 3% річних.

Господарський суд міста Києва ухвалою суду від 28.10.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/17247/21 та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), надав учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі 28.10.2021 позивач згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення за № 667 отримав 01.11.2021.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, ухвалу суду від 28.10.2021 було надіслано відповідачу на адресу згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань поштовим відправленням № 659, яке повернено до суду 08.11.2021 із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», жодних клопотань про зміну місцезнаходження відповідача до суду не надходило.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

05.03.2019 року між Комунальним підприємством «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (виконавець за договором, позивач) та Управлінням туризму та промоцій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (замовник, відповідач) було укладено договір № 4593 про надання послуг (далі - договір), за умовами якого виконавець зобов`язався надати замовнику послуги щодо супроводження програмно-апаратного комплексу «Комплексна інформаційно-аналітична система управління фінансово-господарською діяльністю в м.Києві» (ДК 021:20:5: Послуги, пов`язані з програмним забезпеченням), а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Згідно п. 3.1 договору, термін надання послуг: з 15.02.2019 до 31.12.2019, місце надання послуг: м. Київ, вул. Хрещатик, 12, літ А.

Відповідно до положень п.п. 4.1-.4.2 договору, ціна договору становить 40 260,00 грн з ПДВ. Вартість послуг, обумовлених даним договором, розраховується на основі діючих

прейскурантів і калькуляцій виконавця та зазначається у Розрахунку вартості послуг, що є

додатком № 1 до даного договору.

Умовами п.4.3 договору, розрахунки замовника з виконавцем за надані послуги здійснюються, за погодженням сторін шляхом безготівкового перерахування замовником коштів на поточний рахунок виконавця на підставі узгоджених та підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг, у термін до останнього банківського дня місяця, наступного за розрахунковим, за умови отримання замовником відповідного бюджетного фінансування на свій рахунок. У разі затримки бюджетного фінансування замовника, розрахунок за надані послуги здійснюється протягом 7 банківських днів з дати отримання замовником бюджетного фінансування на свій рахунок, при цьому штрафні санкції до замовника при затримці оплати не застосовуються.

У п. 9.1 договору визначено, що даний договір застосовується до відносин, які виникли з 15.02.2019. Термін дії договору встановлюється з 15.02.2019 по 31.12.2019 включно.

Матеріалами справи встановлено, що сторонами у Додатку № 1 до договору визначено Розрахунок вартості послуг на рік в сумі 40 260,00 грн з ПДВ.

За Актом приймання-передачі наданих послуг № 343-18002 від 04.11.2019 позивач надав, а відповідач прийняв послуги по договору № 4593 від 05.03.2019, вартістю 3660,00 грн. Вказаний Акт підписаний та скріплений печатками виконавця та замовника без будь-яких зауважень.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманих послуг за вказаним актом по договору не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 3660,00 грн вартості неоплачених послуг, також за прострочення оплати позивачем нараховано до стягнення з відповідача 463,56 грн інфляційних втрат, 207,87 грн 3% річних.

Розглянувши спір по суті заявлених вимог, суд зазначає таке.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проаналізувавши правовідносини сторін та умови договору № 4593 про надання послуг від 05.03.2019, надані докази в їх сукупності, враховуючи вірогідність доказів, суд дійшов висновку, що позивачем належними засобами доказування доведено, а відповідачем не оспорюється факт надання послуг за договором на спірну суму.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за надані послуги становить 3660,00 грн.

За умовами п.4.3 договору, строк оплати наданих послуг по акту № 343-18002 від 04.11.2019 є таким, що настав 31.12.2019.

Доказів висловлення замовником пояснень щодо затримки бюджетного фінансування спірних послуг, суду не надано.

Враховуючи, що строк оплати відповідачем вартості отриманих послуг у заявленій сумі 3660,00 грн. по договору є таким, що настав, за відсутності доказів оплати, у и.ч. станом на час розгляду справи по суті спору, вимоги позивача про стягнення з відповідача заявленої суми 3660,00 грн. основного боргу визнаються судом обґрунтованими.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Здійснивши перевірку заявлених позивачем до стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 463,56 грн, 3% річних у розмірі 207,87 грн за період з 01.12.2019 по 22.10.2021 прострочення, суд зазначає, що в розумінні п.4.3 договору, як вже зазначалось судом, строк оплати настав в останній банківський день місяця, наступного за розрахунковим, тобто за підписаним сторонами 04.11.2021 актом № 343-18002 - 31.12.2019, відповідно прострочення з 01.01.2020.

Таким чином, за перерахунком суду належними до стягнення є 463,56 грн інфляційних втрат (в межах заявлених вимог) та 198,54 грн 3% річних за період з 01.01.2020 по 22.10.2021 прострочення.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем підстав звільнення від обов`язку своєчасного виконання зобов`язання зі сплати заявленої до стягнення суми не доведено.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 3660,00 грн основного боргу, 463,56 грн інфляційних втрат та 198,54 грн 3% річних. В решті позову суд відмовляє за безпідставністю нарахування.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 237-240, 248-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління туризму та промоцій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м.Київ, вул.Хрещатик буд.12 літ."А", код 41492529) на користь Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (02192, м.Київ, вул.Космічна, 12-А, код 04013755) 3660 (три тисячі шістсот шістдесят) грн 00 коп основного боргу, 463 (чотириста шістдесят три) грн 56 коп інфляційних втрат, 198 (сто дев`яносто вісім) грн 54 коп 3% річних та судовий збір у розмірі 2 265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) грн 11 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак