РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2022Справа № 910/16449/21

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "КЗС ЗЕРНОСЕРВІС"
доДержавного підприємства "УКРЛІКТРАВИ"
простягнення 494 954, 04 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:

без виклику.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КЗС ЗЕРНОСЕРВІС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Державного підприємства "Укрліктрави" про стягнення заборгованості в розмірі 418 803, 00 грн, інфляційній ні втрати в розмірі 52 124, 37 грн, 3% річних в розмірі 24 026,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не належним чином виконує свої зобов`язання за договором про надання послуг № 15-05/3-19 від 15.05.2019.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 відкрито провадження у справі № 910/16449/21, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглядаючи дану справу судом враховано, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID - 19" від 11.03.2020 за №211 з 12.03.2020 до 03.04.2020 на усій території України установлено карантин.

Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021.

З урахуванням епідемічної ситуації в регіоні з 19 грудня 2020 року до 31 серпня 2021 року на території України установлено карантин згідно з Постановами КМУ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1100 від 11.11.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021.

Водночас, керуючись ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд також враховує припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги те, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням введених обмежень, пов`язаних із запровадженням в Україні карантину) для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

При цьому, суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, ухвала суду була надіслана за адресою відповідача, яка вказана у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, суд зауважує, що ухвала суду про відкриття провадження у даній справі була офіційно оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень - на сайті за посиланням https://reyestr.court.gov.ua, а також знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет на інших відповідних веб-сайтах.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи фактичних даних, ухвалу про відкриття провадження у справі представник відповідача отримав 26.10.2021.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, відповідних клопотань про продовження процесуальних строків, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище припису ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КЗС Зерносервіс" (як виконавцем) та Державним підприємством "Укрліктрави" (як замовником) було укладено договір № 15-05/3-19 про надання послуг за умовами якого, виконавець зобов`язався надати послуги з передпосівної підготовки площі 777 га, сільськогосподарською технікою виконавця, зазначеною в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору, на полях замовника, а замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити вартість послуг виконавця, відповідно до умов цього договору.

Ціна послуг складає 539,00 грн/га з ПДВ на загальну суму 418 803,00 грк, в т.ч. ПДВ 69800,50 грн (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 5.1.1. договору, ціна дорівнює сумарній вартості наданих виконавцем послуг, що відображена в Актах приймання-передачі. Послуги підлягають оплаті протягом 90 банківських днів після надання виконавцем послуг, складення Агрономічного звіту та підписання сторонами Додаткового договору, Актів обстеження земельних масивів (поля) та Актів приймання-передачі послуг.

Згідно з п. 2.1.1. договору, виконавець зобов`язується надати послуги, на умовах, в обсягах та в терміни, що погоджуються сторонами в Специфікаціях додатків до цього договору, які є його невід`ємною частиною, а замовник здійснити оплату за надані послуги, в порядку передбаченому п. 5.1.1. цього договору.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що виконавець здає, а замовник приймає виконані роботи на підставі Акта приймання-передачі виконаних робіт. Замовник зобов`язаний направити виконавцю електронною поштою чи кур`єром підписаний Акт прийому-передачі наданих послуг протягом 3-х календарних днів після його складання.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним Договором (п. 9.5 Договору).

Крім того, між сторонами підписано Специфікацію №1 на роботи виконавця, яка є Додатком до цього Договору (надалі - Специфікація №1).

В пункті 2 Специфікації №1 сторони погодили, що на момент підписання договору вартість робіт з паливно-мастильними матеріалами за 1 га складає 539,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 89,83 грн. Грошовий еквівалент в іноземній валюті складає 20,48 доларів США, який визначений по курсу продажу долара США на Українській міжбанківській валютній біржі на момент закриття торгів на день, який передує дню підписання цього Договору та складає 26,32 гривень за один долар США.

Згідно з п. 3 Специфікації №1 орієнтовна сума Договору на момент підписання складає 418 803,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 69 800,00 грн.

Пунктом 4 специфікації передбачено, що оплата послуг виконавця здійснюється замовником згідно умов розділ 5 Договору №15-05/3-19 від 15.05.2019 на підставі виставлених виконавцем рахунків. Сума у гривнях, що підлягає, сплаті замовником за відповідний стан робіт, визначається за формулою:

(Q*____дол. США)*Р,

де Q - кількість зібраних га; *____дол. США - еквівалент вартості 1 га (згідно п. 2 цього Додатку);

Р - курс продажу долара США на УМВБ на момент закриття торгів, на день, який передує дню фактичного здійснення платежу.

Замовник зобов`язаний здійснити оплату за цим Договором на підставі рахунків виконавця, які ним виписані з урахуванням п. 2 та п. 4 цього Додатку до Договору таким чином, що сума у гривнях, що підлягає сплаті замовником на виконання ним зобов`язань за цими пунктами, визначається шляхом множення зазначеного в цьому пункті грошового еквіваленту в іноземній валюті, на курс продажу долара США на УМВБ (що вказаний у графі "межбанк", "курсы продажи") на момент закриття торгів, на день, який передує дню фактичного здійснення платежу замовником наданих послуг, при цьому, підписання додаткових угод та надсилання повідомлень замовнику не вимагається".

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором (п. 9.5.).

Як стверджує позивач, після надання всього обсягу послуг між сторонами 27.05.2019 було підписано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) за № 4, а разом з наданням позивачем вказаного акту, відповідачу надано й рахунок на оплату № 4 від 27.05.2019.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, як вбачається з доводів позивача, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором та не оплатив надані послуги.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов до висновку, що останній за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем долучено до позовної заяви копії Акту здачі-прийняття (надання послуг) №4 від 27.05.2019 на суму 418 803,00 грн. з ПДВ (послуги допоміжні щодо вирощування сільськогосподарських культур (передпосівна підготовка ґрунту) (з паливом).

Вказаний акт підписано позивачем і відповідачем та скріплено відбитками їх печаток, а також в ньому міститься посилання на Договір №15-05/3-19 від 15.05.2019.

Крім того, між сторонами підписано Акт звірки взаємних розрахунків за період з травня 2019 по квітень 2020 року, у якому відповідачем визнано факт існування заборгованості у розмірі 4 766 039,49 грн., з яких 418 803, 00 грн складає заборгованість за Договором №15-05/3-19 від 15.05.2019.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.08.2020 у справі №902/959/19, акт звіряння може бути доказом на підтвердження обставин, зокрема, наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Матеріали справи не містять Агрономічного звіту та Актів обстеження земельних масивів (поля), а також доказів укладання сторонами Додаткового договору, як це передбачено п. 5.1.1. договору.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно зі статтею 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.5. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, передбачено, що повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Отже, підписання замовником Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг), який є первинним документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і який відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отримані послуги.

Оскільки сторонами додатковий договір підписано не було, то за змістом положень п. 5.1.1. Договору, підставою для сплати наданих послуг є акт приймання-передачі робіт (наданих послуг).

Таким чином, відповідач повинен був оплатити надані позивачем послуги за Актом здачі-прийняття (надання послуг) №4 від 27.05.2019 до 02.10.2019.

Оскільки матеріали справи не містять доказів повної оплати відповідачем основного боргу, а факт заборгованості відповідача перед позивачем за договором належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 418 803,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 24 026, 67 грн та інфляційні втрати у розмірі 52 124, 37 грн.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки матеріалами справи підтверджено факт наявності прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, то позивачем правомірно здійснено нарахування індекс інфляції та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перевірку заявленої до стягнення з відповідача суми 3% річних, суд дійшов висновку, що розрахунок останніх є обґрунтованим, арифметично вірним та таким, що не суперечить нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі на суму 24 026, 67 грн.

Щодо вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КЗС Зерносервіс" до Державного підприємства "Укрліктрави" про стягнення нарахованих за порушення умов Договору інфляційних втрат у розмірі 52 124,37 грн, то в цій частині суд відмовляє у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, відтак норма ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті - гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, тому індексація у цьому випадку застосуванню не підлягає.

У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, інфляційні нарахування, передбачені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не стягуються. В такому випадку втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №296/10217/15-ц.

В пункті 2 Специфікації №1 сторони погодили, що на момент підписання Договору вартість робіт з паливно-мастильними матеріалами за 1 га складає 539,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 83,83 грн. Грошовий еквівалент в іноземній валюті складає 20,48 доларів США, який визначений по курсу продажу долара США на Українській міжбанківській валютній біржі на момент закриття торгів на день, який передує дню підписання цього Договору та складає 26,32 гривень за один долар США.

За п. 4 Специфікації вбачається, що за надані послуги підлягає сплаті сума коштів у гривнях, яка еквівалентна сумі коштів у доларах США, а відтак жодних інфляційних ризиків від знецінення гривні у зв`язку з простроченням відповідачем оплати послуг виконавець не несе.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КЗС Зерносервіс" до Державного підприємства "Укрліктрави" про стягнення інфляційних втрат у розмірі 52 124,37 грн.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог з покладенням витрат зі сплати судового збору на сторони пропорційно до розміру задоволених вимог у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КЗС Зерносервіс" задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Укрліктрави" (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, буд. 1; ідентифікаційний код 37471692) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЗС Зерносервіс" (16040, Чернігівська обл., Новгород-Сіверський р-н, с. Печенюги, вул. Центральна, буд. 80; ідентифікаційний код 41270413) борг у розмірі 418 803,00, 3% річних у розмірі 24 026,67 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 6 642, 45 грн. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13.01.2022 року.

Суддя Ю.О.Підченко