УХВАЛА
м. Київ

19.01.2022Справа № 910/592/22

Суддя Гумега О.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Служби безпеки України (в особі відокремленого підрозділу "Військова частина НОМЕР_1 ", що не має статусу юридичної особи) суми основного боргу - 67 194,63 грн, 3% річних - 381,08 грн, інфляційних нарахувань - 943,95 грн, пені - 2 223,87 грн та витрат зі сплати судового збору,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (заявник) звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу (№ 25/4/7/31/1212 від 13.01.2022) за вимогою про стягнення з Служби безпеки України (в особі відокремленого підрозділу "Військова частина НОМЕР_1 ", що не має статусу юридичної особи) суми основного боргу - 67 194,63 грн, 3% річних - 381,08 грн, інфляційних нарахувань - 943,95 грн, пені - 2 223,87 грн та витрат зі сплати судового збору
Відповідно до ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.
У заяві повинно бути зазначено:
1) найменування суду, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;
3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;
4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;
5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Згідно з ч. 3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.
Отже, боржником у наказному провадженні є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ.
Відповідно до ст. 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.
Частиною 3 ст. 95 Цивільного кодексу України визначено, що філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.
Судом встановлено, що заяву про видачу судового наказу до Господарського суду міста Києва подано Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" за вимогою про стягнення заборгованості з Служби безпеки України (в особі відокремленого підрозділу "Військова частина НОМЕР_1 ", що не має статусу юридичної особи). При цьому заявник зазначив адресу місцезнаходження: 01034, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 33 та , однак фактично не зазначив, кому саме - юридичній особі боржника чи її відокремленому підрозділу належать такі дані.
Щодо відокремленого підрозділу "Військова частина НОМЕР_1 " заявник зробив лише примітку про те, що наявність такого відокремленого підрозділу Служби безпеки України підтверджується довідкою про присвоєння суб`єкту ідентифікаційного коду від 28.05.2020 № 552. З наведеної довідки, складеної 28.05.2020, вбачається, що Військовій частині Е 6117 присвоєно ідентифікаційний код НОМЕР_2 , правовий статус суб`єкта - без права юридичної особи, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васльківська, 96. Проте, такі дані щодо відокремленого підрозділу "Військова частина НОМЕР_1 " заявник не зазначив безпосередньо у заяві про видачу судового наказу.
Водночас, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на час постановлення даної ухвали суду вбачається, що Служба безпеки України має лише один відокремлений підрозділ - Військова частина Р 9000, код ЄДРПОУ ВП: 20002001, місцезнаходження: Україна, 01601, м. Київ, вул. Володимирська, будинок 33. Наразі дані про такий відокремлений підрозділ Служба безпеки України, як Військова частина НОМЕР_1 , ідентифікаційний код 20001438, - у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні, тоді як заява при видачу судового наказу не містить жодних пояснень/обгрунтувань з цього приводу.
Отже, заявником не дотримано вимоги, встановлені п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.
За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
При цьому, суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи викладене, керуючись ст. 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Служби безпеки України (в особі відокремленого підрозділу "Військова частина НОМЕР_1 ", що не має статусу юридичної особи) суми основного боргу - 67 194,63 грн, 3% річних - 381,08 грн, інфляційних нарахувань - 943,95 грн, пені - 2 223,87 грн та витрат зі сплати судового збору.
2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 19.01.2022 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана ГУМЕГА