УХВАЛА

м. Київ

13.01.2022Справа № 910/18067/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглядаючи справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБУДМЕХАНІК» до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ВІННЕР БУДІВНИЦТВО» про стягнення 159 226, 50 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБУДМЕХАНІК» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ВІННЕР БУДІВНИЦТВО» про стягнення 159 226, 50 грн, з яких 112 500, 00 грн основного боргу, 7 595, 52 грн 3% річних, 27 976, 98 грн інфляційних втрат та 11 154, 00 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 15/07/20 про надання послуг від 15.07.2020 щодо повної та своєчасної оплати вартості наданих послуг, внаслідок чого й утворилась спірна заборгованість про стягнення якої, з урахуванням пені, інфляційних втрат та 3% річних, просить позивач.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2021 позовну заяву було залишено без руху через недодержання заявником вимог ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

22.11.2021 до суду надійшла заява позивача в порядку усунення недоліків, зі змісту якої вбачається, що виявлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2021 недоліки усунуто.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 514 ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 вручено уповноваженому представнику відповідача - 03.12.2021.

04.01.2022 від позивача надійшла заява про відмову від позову, яка мотивована погашенням відповідачем суми основного боргу перед позивачем.

Розглянувши подану заяву, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, а провадження по справі закриттю.

Так, пунктом 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

За приписами частин 1-3 статті 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 191 ГПК України встановлено, що суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Дослідивши подану заяву, суд дійшов висновку, що відмова від позову не суперечить інтересам позивача, така заява підписана особою з достатнім обсягом повноважень для вчинення відповідної процесуальної дії, а саме Аблязовою О.Ф. , яка станом на момент підписання вказаної заяви перебувала на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБУДМЕХАНІК», а відтак суд вважає за необхідне прийняти відмову від позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 3 ст. 231 ГПК України).

Частиною першою статті 130 ГПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні положення закріплено і в ч. 3 ст. 7 Закону № 3674-VI.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі викладеного та керуючись статтями 191, 231, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБУДМЕХАНІК» про відмову від позову - задовольнити.

Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБУДМЕХАНІК» від позову.

Закрити провадження у справі № 910/18067/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБУДМЕХАНІК» до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ВІННЕР БУДІВНИЦТВО» про стягнення 159 226, 50 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Комарова