ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"11" січня 2022 р. Справа№ 910/15043/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Отрюха Б.В.

Грека Б.М.

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,

представників:

від заявника - адвоката Сорикана І.В.,

від боржника - адвоката Святецького Д.В.,

від ТОВ "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" - адвоката Чуйка А.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 13.10.2021 (повний текст складено 20.10.2021, суддя Мандичев Д.В.)

у справі №910/15043/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (код 30160757)

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"; визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ" до боржника у розмірі 158 570 465,96 грн (152 182 344,84 грн - основна заборгованість, 6 388 121,12 грн - штрафні санкції); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражну керуючу Сердюк Марину Миколаївну.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.10.2021, прийняти нове рішення, яким відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс".

Як на підставу для скасування ухвали суду першої інстанції скаржник посилається на неповноту та неправильність встановлення судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи, неправильність дослідження та оцінку доказів, неправильне визначення обставин правовідносин, порушення норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування права на звернення із апеляційною скаргою у відповідності до ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України, скаржник зазначив про існування у боржника простроченої заборгованості в сумі 1520506,00 грн у зв`язку з неналежним невиконанням договору поставки колес та шин № 852/2016П/486/2016/КАМ/0 від 28.09.2016, що підтверджена рішенням Господарського суду міста Києва від 19.05.2021 у справі № 910/20888/20.

Крім того, на користь ТОВ "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" було ухвалено ще два рішення суду про стягнення з боржника 3% річних в сумі 18246,07 грн, витрат від інфляції в сумі 72690,64 грн, судовий збір в сум і2270,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Рішення судів були пред`явлені до примусового виконання та приватним виконавцем Лановенко Л.О. відкриті виконавчі провадження №№ 67118800, 67136317, 67136380.

Скаржник вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 у справі № 910/15043/21 порушує права ТОВ "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой", позбавляючи його можливості стягнути з боржника борг за рішенням суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/15043/21; розгляд справи призначено на 21.12.2021.

26.11.2021 від заявника надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу ТОВ "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 - без змін.

26.11.2021 заявник подав заяву про закриття провадження у справі, в якій просить закрити апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги ТОВ "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України та залишити апеляційну скаргу без розгляду.

08.12.2021 від заявника надійшла заява, в якій ставиться питання про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів у справі шляхом зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями №№ 66915348, 66045748, 67093447; заборони Державному підприємству "Сетам" проведення електронних торгів (аукціону) та подальшу реалізацію за лотами, переданими на реалізацію приватними виконавцями в межах виконавчих проведень №№ 66915348, 66045748, 67093447; заборони Державному підприємству "Сетам", державним та приватним виконавцям з моменту порушення провадження у справі про банкрутство виставляти на реалізацію та проводити торги рухомим та нерухомим майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2021 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ" та вжито заходи забезпечення вимог кредиторів у справі № 910/15043/21.

14.12.2021 до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Симедіка уа" № 13/12/2021-1 від 13.12.2021 про скасування заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч. 10 ст. 32 ГПК України та згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2021 для розгляду справи №910/15043/21, у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Остапенко О.М., сформовано колегію суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Грек Б.М., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 вирішено здійснювати розгляд справи №910/15043/21 по суті спочатку колегією суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Грек Б.М., Отрюх Б.В., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2021.

В судовому засіданні 21.12.2021 суд, порадившись на місці, ухвалив відкласти розгляд справи на 28.12.2021.

В судовому засіданні 28.12.2021 була оголошена перерва до 11.01.2022 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

11.01.2022 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ" надійшло клопотання про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 100000,00 грн.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ", дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

З`ясовуючи процесуальний статус особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Процесуальна діяльність суду щодо здійснення правосуддя має чітко визначені в законі мету, завдання і коло учасників - носіїв процесуальних прав і обов`язків. Реалізація своїх процесуальних прав обумовлена виключно процесуальним статусом учасника (позивач, відповідач, третя особа, а у справах про банкрутство - боржник, кредитор, інші учасники у справі).

Приписами статті 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, законність, рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 статті 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена на належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що Учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених законом, мають право, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення.

Ралізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КУзПБ, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ст. 254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 №2343-XII з наступними змінами; постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" від 14.05.1992 №2344-XII.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, Ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Кодексом (ч. 2 ст. 9 КУзПБ).

Визначений в статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, перелік судових рішень, що підлягають самостійному апеляційному оскарженню, є вичерпним.

Відтак, Кодексом України з процедур банкрутства передбачено можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як було зазначено вище, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в силу частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 255 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом з тим, необхідною підставою власне їх процесуальної участі у справі як учасника є виключно порушення прав, обов`язків або інтересів судовим рішенням, яке вони оскаржують. За такої умови вони розглядаються не як потенційний, а як реальний учасник провадження у відповідному статусі залежно від характеру порушеного права.

Враховуючи те, що у справах про банкрутство виносяться судові рішення у формі ухвал та постанов, їх оскарження відбувається з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

В силу особливостей справи про банкрутство, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Відповідно до статті 1 КУзПБ учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

При цьому вищевказаний перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших учасників справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Крім того, цією ж статтею КУзПБ визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

Отже, особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника справи про банкрутство, а саме кредитора лише у разі подання у встановленому законом порядку заяви з грошовими вимогами до боржника або за наслідком їх визнання боржником у процедурі досудової ліквідації відповідно до статей 105, 111 Цивільного кодексу України.

Особа, яка має до боржника кредиторські вимоги, набуває саме процесуального статусу кредитора з правом на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, які визначають права та обов`язки учасників провадження у справі про банкрутство, після звернення із заявою із кредиторськими вимогами у справі про банкрутство, розгляду такої заяви судом та визнання його вимог до боржника господарським судом з прийняттям відповідного рішення та доведення порушення його прав оскаржуваним судовим рішенням.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини").

Таким чином, в даному конкретному випадку, право на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції мають учасники справи про банкрутство, а також інші, окрім кредиторів, юридичні особи, державні та інші органи, в тому числі й контролюючі органи, які не є учасниками справи, але судове рішення, що оскаржується, безпосередньо вирішує питання про їх права та обов`язки або щодо прав чи обов`язків яких існує спір.

Судом першої інстанції має бути розглянуто та вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або у мотивувальній частині оскаржуваного рішення повинні міститися висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки цієї особи. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права учасників провадження у справі про банкрутство, а й їх процесуальні права, що витікають із визначеного пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, права кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав та обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

З матеріалів справи вбачається, у вересні 2021 року заявник звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника у зв`язку з несплатою заборгованості в розмірі 175335018,81 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" підставі статті 39 КУзПБ.

13.10.2021 у встановленому законодавством порядку оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс".

За приписами частини 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ" із заявою про визнання грошових вимог до боржника, відповідні вимоги не розглядались та не визнавались судом першої інстанції станом на час постановлення оскаржуваної ухвали.

Таким чином, ТОВ "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" не набуло статусу сторони (кредитора), а відтак і не є учасником даної справи про банкрутство станом на час звернення із апеляційною скаргою та апеляційного розгляду справи.

У апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що боржник має кредиторську заборгованість, що підтверджена судовими рішення, а постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника позбавляє скаржника можливості стягнути борг за рішенням суду.

При цьому, суд зазначає, що до апеляційної скарги не додані будь-які докази на підтвердження розміру заборгованості перед ТОВ "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой".

Разом з тим, оскаржуваною ухвалою не були вирішені питання про права та обов`язки ТОВ "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой", доказів зворотного апеляційному суду не надано.

Колегія суддів зазначає, що відкриття провадження у справі про банкрутство не позбавляє будь-яку особу, яка має підтверджені грошові вимоги до боржника, на задоволення їх вимог. Таке задоволення має відбуватись під час процедур банкрутства (в санації або ліквідації) у порядку черговості, що встановлена ст. 64 КУзПБ.

Враховуючи, що ТОВ "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" не набуло процесуального права заперечувати судові рішення у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" як учасник справи, а оскаржуваною ухвалою не були вирішені питання про права та обов`язки ТОВ "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой", то у названого товариства відсутнє право на звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку статті 254 Господарського процесуального кодексу України як особи, яка не брала участі у справі, а суд вирішив питання про її права та обов`язки.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Симедіка уа" № 13/12/2021-1 від 13.12.2021 про скасування заходів забезпечення позову належить залишити без розгляду, як таке, що подане особою, що не є учасником даної справи у відповідності до ст.ст. 169, 170 ГПК України.

Розподіл судових витрат за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 100000,00 грн судом апеляційної інстанції не вирішується у зв`язку з закриттям апеляційного провадження на підставі ст. 264 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 234, п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ" про закриття апеляційного провадження.

2. Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 у справі № 910/15043/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс".

3. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову від 13.12.2021 залишити без розгляду.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції у строк, встановлений ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 12.01.2022.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді Б.В. Отрюх

Б.М. Грек