УХВАЛА

13 січня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/24368/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Банаська О. О. - головуючого, Пєскова В. Г., Погребняка В. Я.

розглянув матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Теремплюс"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021

у складі колегії суддів Гарник Л. Л. (головуючої), Андрієнка В. В., Пономаренка Є. Ю.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем Київ" (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю "Єдина торгова система-Київ") (нова назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Андіж Трейд")

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

11.01.2022 до Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Теремплюс" надійшла касаційна скарга на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 у справі № 910/24368/14 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Теремплюс" (далі - ТОВ "Теремплюс) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.03.2016 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2016 у вказаній справі.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/24368/14 визначено склад колегії суддів: Банасько О. О. (головуючий), Пєсков В. Г., Погребняк В. Я., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.01.2022.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, судом встановлено таке.

14.03.2016 Господарським судом міста Києва у справі № 910/24368/14 прийнято ухвалу, якою:

- задоволено заяви про надання дозволу приймати участь в провадженні у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" (далі - ТОВ "Полірем") уповноваженої особи від учасників ТОВ "Полірем" Галагану Ю. О. на правах учасника по справі;

- залучено Галагана Ю. О. до участі у справі учасником провадження як уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів) суб`єкта підприємницької діяльності боржника - ТОВ "Полірем".

05.07.2016 Київським апеляційним господарським судом прийнято постанову, якою ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.03.2016 у справі № 910/24368/14 залишено без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "Полірем Київ" залишено без задоволення.

13.11.2018 Господарським судом міста Києва винесено ухвалу про заміну кредитора ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (визнаного кредитором у справі ухвалою від 14.03.2016) на правонаступника - ТОВ "Теремплюс".

03.11.2021 ТОВ "Теремплюс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.03.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2016 у справі № 910/24368/14, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про надання дозволу приймати участь в провадженні у справі про банкрутство ТОВ "Полірем" уповноваженої особи учасників ТОВ "Полірем" Галагана Ю. О. на правах учасника по справі.

08.11.2021 Північним апеляційним господарським судом винесено ухвалу про відкладення вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

13.12.2021 Північним апеляційним господарським судом прийнято ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Теремплюс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.03.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2016 у справі № 910/24368/14.

Приймаючи вказану постанову, судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції вже була переглянута в апеляційному порядку до набрання чинності 15.12.2017 нової редакції Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відповідно до Закону України № 2147-19 від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Відтак, колегія суддів посилаючись на положення пункту 13 частини першої розділу XI "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - Закон України N 2147-VIII від 03.10.2017), який набув чинності з 15.12.2017, якими встановлено, що оскарження в апеляційному порядку судових рішень, постановлених у 2016 році, може здійснюватися в порядку та у строки, що діяли на момент ухвалення такого рішення, тобто, за правилами, встановленими ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017, проте розгляд таких апеляційних скарг здійснюється за правилами, встановленими ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, зазначив, що правила перегляду оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку на час його постановлення у 2016 році у цій справі були визначені ГПК України в редакції чинній до 15.12.2017.

З урахуванням зазначених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції зазначила, що станом на час постановлення оскаржуваного судового рішення положення ГПК України (стаття 91 ГПК України у редакції, чинній до 15.12.2017) не передбачали можливості повторного апеляційного перегляду судового рішення та розділ XI "Перехідні положення" ГПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 N 2147-VIII) не передбачає повторного апеляційного перегляду судових рішень, які були переглянуті в апеляційному порядку за правилами ГПК України у редакції, яка була чинною до 15.12.2017.

В оскарженій ухвалі про відмову у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції зазначив, що наведене відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі № 922/765/15, від 17.09.2019 у справі № 20/5007/101/11, від 05.02.2021 у справі № 42/254, відповідно до якої апеляційний суд має відмовити у відкритті апеляційного провадження за повторною апеляційною скаргою на судові рішення, які були переглянуті в апеляційному порядку за правилами ГПК України у редакції, яка була чинною до 15.12.2017, на підставі пункту 1 частини першої статті 261 ГПК України (у редакції, яка набула чинності з 15.12.2017).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, у касаційній скарзі скаржник зазначає, що висновки апеляційного суду зроблені без належної оцінки обставин справи та з порушенням вимог чинного законодавства та апеляційну скаргу було розглянуто неповноважним складом суду.

Втім, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі № 910/24368/14, який зроблено із врахуванням усталених правових підходів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо неможливості повторного апеляційного перегляду судових рішень, які були переглянуті в апеляційному порядку за правилами ГПК України у редакції, яка була чинною до 15.12.2017 (див. постанови Верховного Суду від 02.04.2019 у справі № 922/765/15, від 17.09.2019 у справі № 20/5007/101/11, від 05.02.2021 у справі № 42/254).

З урахуванням зазначеного, доводи які викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права ГПК України.

Згідно з частиною другою статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Разом з цим заінтересовані особи, які звертаються до касаційного суду зі скаргами, мають розуміти, що Верховний Суд є "судом права", а не "фактів", який забезпечує сталість та єдність судової практики, а тому посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи чи на перевагу одних доказів над іншими не допускається.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2018 справа "ZUBAC v. CROATIA" (N 40160/12, ЄСПЛ, § 83) вказано, що застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Враховуючи, що повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження відноситься до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18.11.2010).

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Теремплюс" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 у справі № 910/24368/14 оскільки правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 233, 234, 235, 293, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Теремплюс" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 у справі № 910/24368/14.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Теремплюс" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 у справі № 910/24368/14 повернути заявнику з доданими до неї матеріалами.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. Г. Пєсков

В. Я. Погребняк