ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2022 року м.Херсон Справа № 923/1414/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін, справу за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "АРКС", м.Київ, ідентифікаційний код 20474912

до Відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонське автотранспортне підприємство 16527", м.Херсон, ідентифікаційний код 03119003

про стягнення страхового відшкодування в розмірі 108024,94 грн.

учасники справи не викликались

ВСТАНОВИВ:

28.10.2021 до суду надійшла позовна заява. До заяви позивачем надані докази, на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги, сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн, направлення її копії відповідачу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 17.12.2019 було заподіяно майнової шкоди власнику транспортного засобу, майнові інтереси якого застраховано Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "АРКС". Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія, що керував транспортним засобом, що належав Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонське автотранспортне підприємство 16527", під час виконання ним трудових обов`язків. В зв`язку з чим позивач, на підставі ЗУ «Про страхування», ст.ст.1166,1188,1172,1191,1192 ЦК України, просить суд позов задовольнити, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонське автотранспортне підприємство 16527" на їх користь 108 024, 94 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в сумі 2 270, 00 грн.

28.10.2021р. надійшла до суду дана позовна заява (вхідний № 3320/21), справу розподілено для розгляду судді Пінтеліній Т.Г.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 02.11.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Позивач отримав копію ухвали про відкриття провадження 09.11.2021 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження 08.11.2021 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

18.11.2021р. Відповідачем подано до суду відзив, за яким вважає вимоги позивача по відшкодуванню шкоди у сумі 108024,94 грн. необґрунтованими та безпідставними, а позов таким, що не підлягає задоволенню. Відзив обґрунтовано тим, що автобус перед виїздом у рейс пройшов перевірку технічного стану механіком КПП ОСОБА_1 , рівень кваліфікації якого відповідає спеціальним вимогам і який уповноважений перевіряти технічний стан. Водій ОСОБА_2 не повідомив підприємство про засідання суду, що не дало можливості відстояти свою точку зору та своєчасно оскаржити рішення суду. ДТП сталося при виконанні автобусом поворотного рейсу з Генічеська до Херсону, до цього часу проробив на лінії майже 9 годин та проїхав понад 400 км. незадовільних доріг, тому на переконання Відповідача, причиною ДТП став знос підшипника ступиці через, скоріш за все, брак виробника запчастини, внаслідок чого було відірвано полувісь. Також, у протоколі огляду транспортного засобу від 23.12.2019р. відсутні підписи учасника ДТП водія ОСОБА_2 та представника ТОВ «Херсонське АТП 16527», передбачені формою. Таким чином, Відповідач вважає, що має місце порушення прав товариства бути присутнім при проведенні огляду пошкодженого ТЗ, визначенні фактичних пошкоджень та підписанні протоколу огляду, який став підставою для обрахування суми заподіяної шкоди. Також Відповідач вказує, що у звіті №284 зазначено величину втрати товарної вартості КТЗ у сумі 24629,41 грн., але за п.32.7 ст.32 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода пов`язана із втратою товарної вартості не відшкодовується, тому вважають, що визначений розмір страхового відшкодування 238024,94грн. не відповідає розрахунковій вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу складових, що підлягають заміні при обчисленні матеріального збитку у 237719,89грн.

Позивачем 06.12.2021р. надіслано до суду письмові пояснення у відповідь на відзив, які обґрунтовані наступним. Відповідач неодноразово посилається на Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 38, ст. 32 зазначеного Закону) і зазначає, що передбачена можливість подачі регресного позову, якщо ДТП є безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану ТЗ вимогам ПДР (ст. 38 Закону), що Позивач при розрахунку та виплаті страхового відшкодування має керуватись ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (що втрата товарної вартості ТЗ не відшкодовується).

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Позивач же здійснює виплату страхового відшкодування на підставі Закону України «Про страхування», оскільки між Позивачем та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ГОРНОСТАЇВСЬКИЙ РАЙАГРОХІМ» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за № 85653а9я від 27.03.2019, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Renault (д.р.н. НОМЕР_1 ).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Видами добровільного страхування можуть бути: 6) страхування наземного транспорту (крім залізничного). Тому посилання Відповідача на те, що Позивач мав керуватись ст. 32, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при виплаті страхового відшкодування є абсурдними та безпідставними.

Позивач також наголошує у поясненнях, що зазначені положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 38, ст. 32) застосовуються ПрАТ «УПСК» при виплаті страхового відшкодування ОСОБА_2 , оскільки між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс № АО/2564495. Саме зазначена страхова компанія (ПрАТ «УПСК») має керуватись положеннями зазначеного закону, а не Позивач, при виплаті та розрахунку страхового відшкодування.

Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право регресу ПрАТ «УПСК», а не Позивача, на звернення з позовом після виплати страхового відшкодування до страхувальника (Відповідача) або водія ( ОСОБА_2 ) забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду у випадках якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, тощо.

Щодо тверджень Відповідача, що водій ОСОБА_2 не повідомив Відповідача про ДТП, що причиною ДТП є знос підшипника і це брак виробника запчастини, то Позивач зазначає, що постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.01.2020р. (справа № 766/703/20) встановлено, що « 17.12.2019 року о 18:00 год. на 23 км. автомобільній дорозі Херсон Каховка - Генічеськ водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Toyota Salvador н.з. НОМЕР_2 , не забезпечив належним чином справність транспортного засобу, внаслідок чого відірвалась ліва задня полувісь яка скоїла зіткнення з автомобілем Reno н.з. НОМЕР_1 , чим порушив п. 2.3 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом серії ОБ №091560 від 17.12.2019 року та іншими матеріалами справи».

Отже, судом встановлено вину працівника Відповідача у зазначеній ДТП, яка мала місце 17.12.2019 року о 18:00 на 23 км. а/д Херсон Каховка - Генічеськ.

Посилаючись на п. 4 ст. 82 ЦПК України та ст..1172 Цивільного кодексу України, шкода, заподіяна власнику автомобіля Renault (д.р.н. НОМЕР_1 ) - ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ГОРНОСТАЇВСЬКИЙ РАЙАГРОХІМ», працівником Відповідача, Відповідач є особою, яка має її відшкодувати згідно ст. 1172 ЦК України.

З приводу дати оцінки, яка зазначена в звіті № 284, раніше (17.12.2019), ніж дата протоколу огляду ТЗ (23.12.2019). Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна (ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Враховуючи те, що ТЗ був пошкоджений внаслідок ДТП, яка мала місце 17.12.2019, розрахунок вартості відновлювального ремонту здійснюється оцінювачем станом на 17.12.2019.

Відповідач стверджує, що Позивач мав залучити Відповідача до огляду пошкодженого ТЗ. Відповідно до п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Фонду державного майна від 24.11.2003 N 142/5/2092 у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Тобто, Позивачем не було порушено права Відповідача, оскільки діючим законодавством не передбачено обов`язок запрошувати на огляд транспортного засобу Відповідача. Окрім того, на момент виплати страхового відшкодування Позивачу взагалі не було відомо про те, що ОСОБА_2 працював у Відповідача, тому питання про запрошення Відповідача на огляд ТЗ і не могло виникати. Враховуючи вказане просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 27.03.2019 року між АТ «СК «АХА Страхування» (правонаступник приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», Позивач) та ТОВ «Торговий Дім Горностаївський райагрохім» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №85653а9я, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Renault Duster, д.р.н. НОМЕР_1 (а.с.44-50).

З матеріалів справи вбачається, що 17.12.2019 року о 18:00 на 23 км. а/д Херсон Каховка - Генічеськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: легкового автомобіля Renault (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_3 та автобусу Toyota Salvador (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Renault (д.р.н. НОМЕР_1 ), що був застрахований у ПАТ «Страхова компанія «АРКС» за Договором добровільного страхування наземного транспорту №85653а9я від 27.03.2019 року.

Власником транспортного засобу марки Renault Duster, р.н. НОМЕР_1 є ТОВ «ТД Горностаївський райагрохім», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 52).

Згідно відповіді від НПУ № 690338 про ДТП (а.с.16) та Постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 29.01.2020 року (а.с.15, справа №766/703/20), дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ПДР України (ст. 124 КУпАП). Так, за постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Постанова набрала законної сили 10.02.2020р.

Страхувальник - ТОВ «Торговий Дім Горностаївський райагрохім» звернувся до Позивача 15.01.2020р. із відповідною заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, що має ознаки страхового випадку (а.с.22).

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №ARX2535084 від 17.01.2020 року (а.с.17) та умов Договору страхування № 85653а9я від 27.03.2019, розмір страхового відшкодування склав 238 024, 94 грн., яке Позивачем було сплачено на СТО згідно платіжного доручення №633843 від 20.01.2020 року (а.с.14).

За п.3 Договору страхування №85653а9я від 27.03.2019 вигодонабувачем за договором є ПАТ «Креді Агріколь Банк». Пунктом 27.1 Договору страхування передбачено, що страхове відшкодування виплачується на підставі заяви Страхувальника (Вигодонабувача) і страхового акту, який складається Страховиком. Листом за вих..№76301-32БТ від 17.01.2020 ПАТ «Креді Агріколь Банк» було погоджено виплату страхового відшкодування на СТО (а.с.51).

Пунктом 27.13 Договору вказано, що при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи.

Розрахунок розміру виплаченого Позивачем страхового відшкодування за вказаним страховим випадком: 238024,94грн. (вартість відновлювального ремонту згідно рахунку №23 та калькуляції) - 0,00грн. (франшиза за Договором страхування) = 238024,94 грн.

За наявним в матеріалах справи звітом №284 про оцінку автомобіля, складеним 14.01.2020р. ФОП Молодець В.О. з додатками, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Renault Duster (д.н. НОМЕР_1 ), в результаті його пошкодження при ДТП складає 262349,30грн. (а.с.23-43). У звіті також визначено величину втрати товарної вартості (ВТВ) автомобіля Renault Duster (д.н. НОМЕР_1 ) в результаті його пошкодження і наступного впливу наслідків ремонту складає 24629,41 грн.

Згідно наявної в матеріалах довідки, на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «УПСК» згідно полісу №АО/2564495, діючого станом на 17.12.2019р. Визначено ліміт за шкоду майну 130000,00грн. (а.с.54). Полісом №АО/2564495 встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «УПСК» в розмірі 130 000, 00 грн., франшиза 0,00 грн.

02.03.2020 року Позивач звернувся до ПрАТ «УПСК» із Заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № СУ/007956/3 (а.с.55).

Як зазначає Позивач у позові, 26.05.2020 року ПрАТ «УПСК» було здійснено на їх користь виплату страхового відшкодування в розмірі 130000,00 грн. (ліміт відповідальності), що в свою чергу не заперечувалось Відповідачем у відзиві.

За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову Позивачем розрахована у сумі 108 024,94 грн.

З метою досудового врегулювання спору 05.07.2021 року Позивачем було направлено на адресу Відповідача претензію про регресні вимоги (сума регресної вимоги 108024,94грн.) за вих..№СУ/007956/4-3. У відповідь на претензію Відповідач листом від 14.07.2021р. за вих..№01/182 повідомив Позивача про те, що наказом ТОВ «Херсонське АТП 16527» від 31.07.2020р. №79-к ОСОБА_2 звільнений на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін. Тому, вимоги на отримання від ОСОБА_2 компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля внаслідок ДТП, необхідно надсилати на адресу його проживання. (а.с.10-11,12).

Із наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_2 , серія НОМЕР_3 , вбачається, що 01.04.2017 року останній прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів до ТОВ «Херсонське АТП 16527» та 31.07.2020 року звільнений з посади за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, наказ №79к від 31.07.2020 року, що підтверджується відповідним записом.

Відповідно до тимчасового реєстраційного талону транспортний засіб Toyota Salvador (д.р.н. НОМЕР_2 ) зареєстрований за ТОВ «Херсонське АТП - 16527», що вбачається із рішення Бериславського районного суду Херсонської області.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд дійшов висновку про наявність вини водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, яка відбулася 17.12.2019 року. Такі висновки суду підтверджуються постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.01.2020 у справі №766/703/20, яка набрала законної сили, про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, порушення Правил дорожнього руху мали місце та вчинені ним.

Відповідно до статті 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до підпункту "г" пункту 38.1.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Відповідно до частини 1 статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

В свою чергу, з матеріалів справи вбачається та не заперечується Відповідачем, що ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з Відповідачем, при виконанні трудових обов`язків та керував транспортним засобом - автобусом, який зареєстрований за Відповідачем.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Також згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З аналізу статті 1191 Цивільного кодексу України та статті 38 Закону України 1961-IV вбачається, що страховик має право зворотної вимоги (регресу) до страхувальника лише у розмірі виплаченого страхового відшкодування потерпілій особі.

У даному випадку, зважаючи на положення статті 1172 Цивільного кодексу України, пункту "г" частини 1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та встановлені судом обставини справи щодо причин настання спірної ДТП, особою, відповідальною за завдані у цьому разі збитки є саме Відповідач, таким чином господарський суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, нормативно та документально доведеним, та підлягає частковому задоволенню.

Так, суд погоджується із доводами наведеними у п.3 відзиву Відповідача, про те, що з Відповідача ТОВ «ХЕРСОНСЬКЕ АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО 16527» на користь Позивача ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» підлягає відшкодуванню шкода в розмірі 107719,89 грн., враховуючи той факт, що у розділі 3.6. Звіту №284 про оцінку автомобіля Renault Duster (д.н. НОМЕР_1 ) встановлено величину втрати товарної вартості КТЗ у сумі 24629,41грн., яка за нормами ст..32 Закону № 1961-IV, не підлягає відшкодуванню.

Таким чином, розмір страхового відшкодування визначений Позивачем у сумі 238024,94грн. не відповідає розрахунковій вартості відновленого ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні при обчисленні матеріального збитку.

Розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок ДТП за вказаним страховим випадком, з урахування 0,00 грн. франшизи, виглядає наступним чином:

262349,30 грн. (матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля за висновком Звіту №284 від 14.01.2020) - 24629,41грн. (величина втрати товарної вартості (ВТВ) автомобіля, за п.3.6. Звіту №284 від 14.01.2020 ) - 130000,00грн. (отримане страхове відшкодування від страхувальника ПрАТ «УПСК») = 107719,89 грн.

У задоволенні решти вимог в частині 305,05 грн. суд відмовляє.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Господарський суд наголошує, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що докази на підтвердження правомірності позовних вимог про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в сумі 107719,89грн. є більш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування.

Інші твердження, наведені Відповідачем у відзиві, не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи, а тому не беруться судом до уваги.

З урахуванням вищевикладеного, підлягають частковому задоволенню вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача суми виплаченого страхового відшкодування, завданої шкоди, в розмірі 107719,89грн.

Розподіл судових витрат між сторонами.

З Відповідача, відповідно до ст.129 ГПК України, підлягає стягненню на користь Позивача 2263,59грн. судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Решта судового збору в сумі 6,41грн. покладається на Позивача.

Керуючись статтями 129, 233, 236-238, 240,241,252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ХЕРСОНСЬКЕ АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО 16527» (73034, місто Херсон, Новомиколаївське шосе, буд. 9, ідентифікаційний код 03119003) на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 20474912) 107719,89 грн. (Сто сім тисяч сімсот дев`ятнадцять гривень 89 копійок) шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 2263,59 грн. (Дві тисячі двісті шістдесят три гривні 59 копійок).

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.01.2022

Суддя Т.Г. Пінтеліна