СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

04 січня 2022 року м. Харків Справа № 922/3396/21

Східний апеляційний господарський суд у складі судді:

суддя Фоміна В.О.

дослідивши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 (вх.№4045 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 у справі №922/3396/21, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Смірновою О.В., повний текст складено 16.12.2021,

за позовом керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області, м. Харків,

до 1. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків,

2. Харківської міської ради, м. Харків,

3. Фізичної особи-підприємця Капустіної Віти Михайлівни, м. Харків,

4. Фізичної особи ОСОБА_1 , с. Приморське Чугуївського району Харківської області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ФО-П Капустіної Віти Михайлівни: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Саутенко Наталія Владиславівна,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 : приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Козирева - Кравченко Жанна Володимирівна

про визнання недійсним договору, визнання незаконним та скасування рішення, витребування майна

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 у справі №922/3396/21 позов задоволено повністю.

Визнано незаконним та скасовано пункт 58 додатку до рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 21.02.2018 №1008/18.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 14.08.2018 № 5623-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та фізичною особою-підприємцем Капустіною Вітою Михайлівною, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В. і зареєстрований в реєстрі за №2776.

Витребувано у ОСОБА_1 на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення 1-го поверху № ІІ-1-:-ІІ-7, ІІ-4', ІІ-6а загальною площею 196,8 кв.м. у нежитловій будівлі літ. "А-3", розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши Харківську міську раду Харківської області прийняти останні.

Стягнуто з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на користь Харківської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 3820,20 грн. Стягнуто з Харківської міської ради на користь Харківської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 3820,20 грн. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Капустіної Віти Михайлівни на користь Харківської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 3820,20 грн. Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Харківської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 3820,20 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 у справі №922/3396/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу на предмет дотримання заявником процесуальних норм, суддя-доповідач дійшла висновку про залишення її без руху, враховуючи таке.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Так, відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 цього Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як установлено судом апеляційної інстанції, позовна заява керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області подана у серпні 2021 року, її предметом є дві вимоги немайнового характеру, а саме: про визнання незаконним та скасування пункту 58 додатку до рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.02.2018 № 1008/18 та про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 14.08.2018 № 5623-В-С, а також вимога майнового характеру про витребування на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради спірних нежитлових приміщень.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до частини 1 статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Таким чином, позовні вимоги про витребування нежитлових приміщень у розумінні змісту зазначених статей є майновими вимогами. Тому судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, виходячи з вартості відповідного майна.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становив 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становив 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня складає 2270 гривень.

Відповідно до пункту 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, що справляється з апеляційних скарг на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Скаржник в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 у справі №922/3396/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Таким чином, звертаючись із апеляційною скаргою, заявник мав сплатити судовий збір у сумі 19516,20 грн, а саме (2270,00 грн х 2 + 564720,00 грн х 1,5 %) х 150 %, де 2270 грн - ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, 2 - кількість вимог немайнового характеру, 564720,00 грн - вартість спірного майна, 1,5 % - ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, 150 % - ставка судового збору за подання апеляційної скарги.

Відтак, скаржник при зверненні з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 у справі №922/3396/21, повинен сплатити судовий збір у розмірі 19516,20 грн.

При поданні апеляційної скарги скаржником в порушення пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Натомість скаржником заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яке обґрунтоване скрутним матеріальним становищем з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Так, статтею 8 Закону "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або зменшення чи звільнення від його сплати є вичерпним, а тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених зазначеними положеннями цього Закону.

Разом з тим, наведеними правовими нормами Закону України "Про судовий збір" встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору або зменшити його розмір.

Крім того, питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності передбачених законом обставин, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В обґрунтування клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, скаржник посилається на положення пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", однак не наводить в заявленому клопотанні відповідних обставин та не надає жодного доказу в підтвердження наявності передбаченої вказаною нормою підстави для відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

До того ж, відповідно до практики Верховного Суду належним доказом існування підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 8 Закону "Про судовий збір", є довідка з органу Державної податкової служби України про розмір доходів за попередній календарний рік, яка б підтвердила, що розмір судового збору в цій справі перевищує 5 відсотків розміру річного доходу скаржника за попередній календарний рік. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 9901/77/20 (п. п. 29, 30)).

Проте, скаржник такої довідки не надав.

Оскільки апелянт всупереч вимогам статей 13, 74 ГПК України не подав належних доказів наявності обставин, передбачених статтею 8 Закону, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

З метою усунення недоліків апеляційної скарги, заявнику апеляційної скарги необхідно надати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 у справі №922/3396/21 у розмірі 19516,20 грн.

Відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, відсутність доказів сплати судового збору у встановленому Законом України "Про судовий збір" розмірі унеможливлює суд відкрити апеляційне провадження у справі, ці обставини є підставою для залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№4045 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 у справі №922/3396/21 залишити без руху.

2. Встановити заявнику апеляційної скарги 10-денний строк, з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги.

3. Роз`яснити апелянту, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В.О. Фоміна