ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2022 р. Справа№ 9/84б/43б

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Полякова Б.М.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового Кудько О.О.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засіданні від 05.01.2022,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнесфакторсервіс"

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 11.08.2021

у справі № 9/84б/43б (Суддя М.В. Фесюра)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Данькасіл"

до Державного Підприємства "Холминський спиртовий завод"

про визнання боржника банкрутом

ВСТАНОВИВ

18.06.2021 до господарського суду Чернігівської області від Фонду державного майна України надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого заявник посилається на накази Фонду державного майна України від 28.05.2021 № 934 щодо прийняття рішення про приватизацію підприємства - боржника, наказів від 25.05.2021 № 877, від 31.05.2021 № 519 та просить суд закрити провадження у справі №9/84б/43б.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 11.08.2021 у справі №9/84б/43б заяву Фонду державного майна України про закриття провадження у справі задоволено, провадження у справі про визнання Державного підприємства "Холминський спиртзавод" банкрутом закрито, дію мораторію припинено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнесфакторсервіс" звернулося безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Чернігівської області від 11.08.2021 у справі №9/84б/43б та прийняти нову ухвалу, якою продовжити строк процедури розпорядження майна Державного підприємства "Холминський спиртзавод" та повноважень розпорядника майном на 170 (сто сімдесят) днів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку, що наявні всі умови для застосування приписів ч. 5 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна». На думку скаржника, висновок суду про необхідність припинення провадження є передчасним, оскільки в судовому засіданні, яке відбулося 11.08.2021 Фонд державного майна України не надав доказів того, що прийняв до свого управління Державне підприємство "Холминський спиртовий завод", у зв`язку з чим процес передачі є незавершеним, а тому клопотання про закриття провадження у справі з цієї підстави заявлено передчасно. Фонд державного майна України не був стороною по справі, й не надав доказів, що він є органом управління Державного підприємства "Холминський спиртовий завод" й може вчиняти відносно нього управлінські функції.

29.09.2021 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Міністерства економіки України надійшло клопотання про здійснення процесуального правонаступництва.

05.10.2021 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Фонду державного майна України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що у своєму клопотанні про закриття провадження у справі Фонд зазначив, що наказом від 06.01.2021 № 5 (із змінами, внесеними наказом від 25.05.2021 № 877) ДП «Холминський спиртовий завод» включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2021 році. В подальшому, відповідно до наказу Фонду від 28.05.2021 №934 прийнято рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу ДП «Холминський спиртовий завод». Як зазначено у відзиві, зважаючи на вказані норми Закону України та прийняте Фондом рішення про приватизацію, провадження у справі № 9/846/436 про банкрутство ДП «Холминський спиртовий завод» підлягає закриттю. Господарський суд Чернігівської області правильно застосував вказані законодавчі норми і закрив провадження у справі. При цьому твердження скаржника про те, що закриття провадження у справі матиме наслідком поновлення усіх виконавчих проваджень, що досі були зупинені у зв`язку з дією мораторію, є помилковим, так як Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» внесено зміни до ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких підставою для зупинення вчинення виконавчих дій є включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Ухвалою Північного апеляційного господарсьокого суду від 20.12.2021 у даній справі клопотання Міністерства економіки України про здійснення процесуального правонаступництва, заміну учасника у справі - Міністерство економіки України на Фонд державного майна України задоволено. Здійснено процесуальне правонаступництво та замінено учасника провадження у справі - Міністерство економіки України на Фонд державного майна України.

У судовому засіданні 20.12.2022 ухвалено розгляд апеляційної скарги здійснювати без участі тих учасників справи, що не з`явились у судове засідання. Заслухано предстаників Фонду державного майна України, Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та оголошено перерву у судовому засіданні до 05.01.2022.

В судове засідання 05.01.2022 з`явився представник Фонду державного майна України та представник Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Представники інших учасників провадження в судове засідання не з`вились, про причини неявки не повідомили.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

В той же час, за положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.

Судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись з відповідною ухвалою Північного апеляційного господарського суду, дізнавшись про дату, місце та час судового засідання у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд прийшов до висновку здійснювати розгляд скарги без участі представників певних учасників справи, що не з`явилися у судове засідання, так як вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши представників учасників справи, що з`явились у судове засідання колегія суддів прийшла до висновку: апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи №9/84б/43б, провадження у справі порушено ухвалою господарського суду від 25.02.2010 у відповідності до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону № 784-XIV від 30.06.1999 зі змінами та доповненнями), що застосовувались до провадження по справах про банкрутство, порушених до набрання чинності з 19.01.2013 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в новій редакції. Цією ж ухвалою введено мараторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 18.03.2010 у даній справі залучено у якості учасника провадження у справі Фонд державного майна України.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 28.09.2010 затверджено реєстр вимог кредиторів.

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (надалі-Кодекс). Відповідно до ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу, з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за №2343-XII.

Відповідно до ч.4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, подальший розгляд справи відбувається за приписами Кодексу України з процедур банкрутства № 2597-VIII від 18.10.2018.

Строк процедури розпорядження майном боржника та повноважень арбітражної керуючої Рязанової С.М. як розпорядника майна боржника за клопотанням комітету кредиторів неодноразово продовжувався, в останнє 07.12.2020 - до 26.05.2021 включно.

18.06.2021 до суду першої інстанції від Фонду державного майна України надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого заявник посилається на наказ Фонду державного майна України від 28.05.2021 №934 щодо прийняття рішення про приватизацію підприємства - боржника, та на накази від 25.05.2021 № 877, від 31.05.2021 № 519, просить суд закрити провадження у справі.

Закриваючи провадження у діній справі про банкрутство, суд першої інстанції виходив з того, що Фондом державного майна України прийнято рішення (Наказ Фонду державного майна України від 25.05.2021 №877 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 №5 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році) про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Холминський спиртовий завод". Відомості щодо приватизації є загальнодоступними на офіційній інтернет-сторінці Фонду державного майна України та інших ресурсах в мережі інтернет. Відповідно до п.1.2. статуту ДП "Холминський спировий завод" боржник є державним підприємством, тобто є таким, що на 100% перебуває у державній власності.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, переглядаючи оскаржувану ухвалу з урахуванням ст. 269 ГПК України, в межах доводів апеляційної скарги, погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України від 18.01.2018 №2269-VIII "Про приватизацію державного і комунального майна", який регулює правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим, справи про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, не порушуються до її завершення. Провадження у справах про банкрутство таких підприємств/господарських товариств, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, підлягає припиненню, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника.

Господарські суди, які здійснюють провадження у справах про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, повинні враховувати обов`язкову вимогу законодавця та застосувати імперативні вимоги частини п`ятої статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" щодо припинення (закриття) провадження у таких справах у разі прийняття компетентним органом рішення про приватизацію державного підприємства-боржника на будь-якій стадії провадження у справі, незалежно від того, яка судова процедура банкрутства застосовується до боржника і на яких стадіях розгляду перебуває ця справа про банкрутство (розпорядження майном, санація, ліквідація).

Винятком з цього правила є боржники, що ліквідуються за рішенням власника.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 20.01.2021 у справі 5017/2833/2012 дійшов висновків, що положення частини п`ятої статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" є безумовними та не ставлять обов`язковість припинення (закриття) провадження у справі про банкрутство в залежність від наявності будь-яких умов.

З дня постановлення господарським судом ухвали про припинення/закриття провадження у справі про банкрутство арбітражний керуючий (в залежності від процедури - розпорядник майна (у випадку припинення повноважень керівника або органу управління боржника та покладення виконання його обов`язків на розпорядника майна), керуючий санацією, ліквідатор) мають виконувати свої повноваження до обрання/призначення керівника або органу управління боржника у визначеному установчими документами або законодавством порядку, а після обрання/призначення керівника або органу управління боржника - передати їм бухгалтерську та іншу документацію боржника, його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності.

Враховуючи правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 26.02.2020 у справі № 5/31-Б-09, від 03.12.2019 у справі № 15/76-6-43/624-6, від 20.06.2019 у справі № 910/3406/18, від 16.01.2019 у справі № 905/338/15 та у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 10/1106, прийнятих за аналогічних обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції обгрунтовано та правомірно закрито провадження у даній справі.

Вимога частини п`ятої статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" щодо припинення (закриття) провадження у справах про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50% акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника, є імперативною, самостійно застосовується у передбачених нею випадках у справах про банкрутство, не ставить обов`язковість припинення/закриття провадження у справі про банкрутство в залежність від наявності будь-яких умов, та є достатньою правовою підставою для припинення/закриття провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Фондом державного майна України прийнято рішення (Наказ Фонду державного майна України від 25.05.2021 № 877 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 № 5 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році) про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Холминський спиртовий завод".

Відомості щодо приватизації є загальнодоступними на офіційній інтернет-сторінці Фонду державного майна України та інших ресурсах в мережі інтернет. Відповідно до п.1.2. статуту ДП «Холминський спировий завод» боржник є державним підприємством, тобто є таким, що на 100% перебуває у державній власності.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що в даному конкретному випадку наявні умови для застосування судом приписів частини п`ятої ч.5. ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна". Заперечення кредитора та розпорядника майном щодо незавершення процесу передачі боржника у відання Фонду державного майна України без видачі наказу про прийняття підприємства до свого відання, за наявності доказів прийняття та чинності рішення про приватизацію державного підприємства, не є підставою для відмови в задоволенні такого клопотання.

Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі про банкрутство.

Інших доводів скаржника по суті заявлених вимог, які б спростували висновки суду, покладені в основу оскаржуваного судового рішення та впливали на його правильність в апеляційній скарзі не наведено.

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду за результатами перегляду справи в апеляційному порядку в межах доводів даної апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення; оскаржувану ухвалу суду першої інстанції у даній справі- без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнесфакторсервіс" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Чернігівської області від 11.08.2021 у справі №9/84б/43б - залишити без змін.

Матеріали справи №9/84б/43б направити до господарського суду Чернігівської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Північного апеляційного господарського суду може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, у порядку та строк, передбачені ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 10.01.2022.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді Б.М. Поляков

В.О. Пантелієнко