СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

17 січня 2022 року м. Харків Справа №922/2727/20

Східний апеляційний господарський суд у складі судді:

суддя Гетьман Р.А.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у Харківській області (вх.№40Х від 05.01.2022) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.11.2021 (м. Харків, суддя Міньковській С.В., повний текст складено та підписано 15.11.2021) у справі №922/2727/20,

за заявою Комунального підприємства «Комсервіс» Куп`янської міської ради Харківської області,

до Комунального підприємства «Комсервіс» Куп`янської міської ради Харківської області,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа №922/2727/20 про визнання банкрутом Комунального підприємства «Комсервіс» Куп`янської міської ради Харківської області (далі КП «Комсервіс»).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02 березня 2021 року у справі №922/2727/20 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 05.03.2021) було частково задоволено заяву Головного управління ДПС у Харківській області (вх. № 25197 від 29 жовтня 2020) з урахуванням заяви (вх. № 30553 від 31 грудня 2020) з кредиторськими вимогами до КП «Комсервіс». Визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у Харківській області в частині: 27302367,60 грн (основний платіж щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)); 30171659,04 грн (штрафні санкції та пеня); 4204,00 грн (судовий збір).

Постановою Східного апеляційного Господарського суду від 18.05.2021 ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.03.2021 року у справі №922/2727/20 залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 18.08.2021 ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.03.2021, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 05.03.2021, та постанову Східного апеляційного Господарського суду від 18.05.2021 по справі №922/2727/20 в частині відмови у визнанні кредиторських вимог Головного управління ДПС у Харківській області у сумі 12448000,81 грн скасовано. Справу №922/2727/20 у скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.11.2021 визнано вимоги ГУ ДПС у Харківській області частково в сумі 9794089,12 грн, з якої: основний борг - 561141,35 грн; пеня - 9232947,77 грн. В решті вимог відмовлено. Ухвалу направлено кредитору-заявнику, ліквідатору, банкруту, комітету кредиторів.

Головне управління ДПС у Харківській області з вказаною ухвалою суду частково не погодилося та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.11.2021 у справі №922/2727/20 у частині відмови у визнанні вимог Головного управління ДПС у Харківській області; визнати вимоги Головного управління ДПС у Харківській області у повному обсязі та включити до реєстру вимог кредиторів; апеляційну скаргу розглядати за участю уповноваженої особи Головного управління ДПС у Харківській області.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2022 витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2727/20. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції. Копію цієї ухвали надіслано скаржнику та Господарському суду Харківської області.

12.01.2022 до Східного апеляційного господарського суду надійшла справа №922/2727/20 у 5-ти томах.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу на предмет дотримання заявником процесуальних норм, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення її без руху, враховуючи таке.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

По-перше, відповідно до п.2 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За визначенням ст.1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ст. 2 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно зі ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційних та касаційних скарг на судові рішення.

Розміри ставок судового збору встановлено ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п. 10 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом, сплачується судовий збір в сумі 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги у справі про банкрутство, сплачується судовий збір в сумі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління ДПС у Харківській області звернулось до суду із кредиторськими вимогами у 2020 році.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік», установлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2020 року у розмірі 2102,00 грн.

З урахуванням вищенаведеного, при зверненні до суду з цією апеляційною скаргою судовий збір мав бути сплачений у розмірі 6306,00 грн ((2102,00*2)*150%).

Натомість, скаржник в тексті апеляційної скарги просить надати строк для сплати та надіслання доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі №922/2727/20. Заявник вказує, що докази сплати судового збору будуть невідкладно направлені до суду відразу після сплати; на даний час надано вказівку управлінню інфраструктури та бухгалтерського обліку ГУ ДПС здійснити сплату судового збору за подання апеляційної скарги у справі №922/2727/20. Водночас на рахунках ГУ ДПС припинено виконання платіжних доручень у зв`язку з відсутністю коштів на сплату судового збору та надходженням повідомлень щодо необхідності здійснення безспірного списання коштів, що підтверджується доданою до апеляційної скарги довідкою ГУ ДПС у Харківській області №890/20-40-10-23 від 31.12.2021.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, станом на момент подання апеляційної скарги), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З огляду на викладене, підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 цього Закону, є врахування ним майнового стану сторін та лише за наявності умов визначених у частині 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що скаржником не надано до апеляційного суду доказів того, що останній згідно з положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір» підпадає під категорію осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору, а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору відсутні.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, №28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено Господарським процесуальним кодексом України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим, що виключає його задоволення.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що до апеляційної скарги заявником не надано доказів сплати судового збору у порядку та розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», що є порушенням вимог п.2 ч.3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України. Для усунення відповідного недоліку апелянту слід сплатити судовий збір у розмірі 6306,00 грн.

По-друге, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно зі ст. 259 ГПК України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 7 Кодексу України з питань банкрутства, склад учасників розгляду спору визначається до Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 5 статті 41 ГПК України встановлено, що у справах про банкрутство склад учасників визначається Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що учасниками у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір. Сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

Як вбачається із матеріалів скарги, до апеляційної скарги скаржником додані докази направлення копії апеляційної скарги арбітражному керуючому Кутєповій А.М. Проте, апелянтом не надано доказів направлення копії апеляційної скарги з додатками іншим учасникам справи про банкрутство. Так, для усунення вказаного недоліку апелянт має надати докази про направлення копії апеляційної скарги з додатками листом з описом вкладення на адреси учасників справи про банкрутство- боржнику та комітету кредиторів.

По-третє, статтею 256 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскаржувану ухвалу у даній справі прийнято 09.11.2021, повний текст було складено 15.11.2021. Таким чином останнім днем подання апеляційної скарги є 25.11.2021 (включно). Апеляційна скарга згідно штампу на конверті направлена до Східного апеляційного господарського суду 31.12.2021, тобто з пропуском десятиденного строку на оскарження ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку. Однак, апелянтом ні в тексті апеляційної скарги, ні окремою заявою не ставиться питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в порядку частини 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України. Тобто апеляційна скарга подана з пропущенням встановленого процесуального строку, без клопотання про поновлення цього строку.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи оскаржувана ухвала була отримана апелянтом 18.11.2021, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.7а, а.с.93). З огляду на вищезазначене, апелянту у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження слід зазначити про обставини, які обґрунтовують поважність причин пропуску встановленого законодавством строку для оскарження з наданням відповідних доказів.

Згідно з частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу позивача залишити без руху на підставі статті 260 Господарського процесуального кодексу України та встановити десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання доказів сплати судового збору у належному порядку та розмірі (платіжного доручення), описів вкладення у цінний лист про направлення копії апеляційної скарги з додатками на адресу учасників справи про банкрутство та клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з відповідними доказами.

Крім того, суд апеляційної інстанції роз`яснює скаржнику, що згідно з п. 4 ст. 174, п. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання у визначений судом строк відповідної заяви про усунення недоліків, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулась зі скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без руху.

2.Встановити апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги.

3.Повідомити апелянта про можливість подати заяву про усунення недоліків у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги».

4.Повідомити апелянта, що заява про усунення недоліків повинна надійти до суду апеляційної інстанції не пізніше п`ятого дня з наступного дня після закінчення десятиденного строку на усунення недоліків.

5.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою https://court.gov.ua/sud4875

Суддя Р.А. Гетьман