ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2022м. ДніпроСправа № 904/7713/21

за позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд", м. Київ

до Товариства з додатковою відповідальністю "Агротехсервіс-Синельникове", с. Георгіївка

про стягнення 12 679 880, 69 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Главацький А. І.

Представники:

від позивача Білоус О.Ю

від відповідача Гордієнко Т.О.

СУТЬ СПОРУ:

Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Агротехсервіс-Синельникове" (далі - Відповідач) про стягнення суми 12 679 880,69 грн., з яких 10 367 153,19 грн. - збитки, 1 569 622,47 грн. - штраф, 743 105,03 грн. - пеня.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за договором №60415224 від 22.06.2020 в частині здійснення продажу та поставки обумовленої договором кількості товару.

Ухвалою суду від 06.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач проти заявлених вимог заперечував, посилаючись на те, що сертифікатом про форс-мажорні обставини № 1200-20-1802 від 10.11.2020 року, Дніпропетровська торгово-промислова палата засвідчила наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зокрема: виняткових погодних умови, а саме: посухи на території Синельниківського району Дніпропетровської області протягом липня-серпня 2020 року, внаслідок чого було унеможливлено виконання зобов`язань за Договором з поставки насіння соняшнику врожаю 2020 року в термін до 01.11.2020 року. Отже, Відповідач вважає, що невиконання зобов`язань з поставки врожаю насіння соняшнику врожаю 2020 року викликано погодними умовами, а саме посухою, що відноситься до форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), тобто надзвичайних та невідворотних обставини, що об`єктивно унеможливлювали виконання зобов`язань, передбачених умовами договору.

Крім того, заперечуючи проти заявленого позову, Відповідач посилається на не доведення Позивачем наявності збитків від неналежного виконання умов договору поставки.

30.11.2021 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в засіданні на 21.12.2021 року.

В судовому засіданні 21.12.2021 року оголошувалася перерва до 11.01.2021 року відповідно до приписів ст. 216 ГПК України.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 11.01.2022 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст і підстави вимог та заперечень сторін, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.06.2020 року між Позивачем (Покупцем) та Відповідачем (Постачальником, Продавцем) укладено договір поставки №60415224 (надалі - Договір).

Згідно умов п. 1.1. Договору Продавець зобов`язався продати та поставити, а Покупець зобов`язався оплатити і прийняти товар - соняшник урожаю 2020 року, насипом у відповідності до умов цього Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору Продавець гарантував покупцю, що Товар є його власністю і вільний від прав на нього третіх осіб, зокрема не є предметом застави (в тому числі податкової), не знаходиться під арештом, не є спільною власністю і т.п.

Підписуючи цей договір Продавець заявив гарантії Покупцю про те, що:

- Продавець є сільськогосподарським товаровиробником у розумінні п. 14.1.235 Податкового кодексу України;

- Увесь обсяг товару, що визначений цим договором, було вироблено (вирощено) особисто продавцем як сільськогосподарським підприємством-виробником;

- Операція з поставки усього обсягу Товару за цим договором є об`єктом оподаткування податком на додану вартість в розумінні відповідного положення Податкового кодексу України.

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили, що товар, який поставляється, повинен відповідати наступним базовим якісним показникам (якісним параметрам): вологість - 8,0000%; смітна домішка - 3,0000% ; олійна домішка-макс.15,0000%.

Продавець зобов`язався поставити 1200 метричних тон з опціоном +5,0/-10,0% за вибором продавця (п. 3.1. Договору).

Згідно п. 4.1. Договору базова ціна товару без ПДВ складає 8 684,23 грн. за одну метричну тонну товару; базова ціна товару з ПДВ за цим договором складає 10 421,08 грн. за одну метричну тону .

Відповідно до п. 5.1. Договору, Продавець зобов`язується здійснити поставку товару автомобільним транспортом на умовах DAР (поставлено в місці), відповідно до правил Інкотермс 2020 поставлено на ПрАТ з ІІ ДОЕЗ, надалі - пункт поставки, згідно реквізитів поставки, які зазначені в цьому договорі або в окремих інструкціях покупця.

Продавець зобов`язується поставити весь обсяг товару за реквізитами поставки, вказаними в п. 5.1. у строк з 01.08.2020 р. до 01.11.2020 р., обидві дати включно. Вантажовідправником товару є особа, яка зазначена у відповідній транспортній накладній. (п. 5.2. Договору).

Пунктом 6.1. Договору сторони погодили, що покупець здійснює оплату шляхом банківського переказу вартості кожної партії товару на поточний рахунок продавця у два етапи: 80 % вартості відповідної партії товару протягом 2-х робочих днів з дати поставки товару і визначення фактичної кількості та якості поставленого товару , а також після отримання покупцем усіх документів на товар, що визначені у п. 6.1.1. цього договору;

Остаточний розрахунок проводиться покупцем протягом 2-х робочих днів після: а) отримання покупцем документів , що визначені у п.6.1.1.(якщо їх не було надано раніше) та у п.6.1.2., а також після: б) завершення здійснення покупцем перевірки правильності реєстрації продавцем відповідної видаткової накладної в ЄРПН (ст. 8 цього договору), за умови відсутності порушень з боку продавця встановлених законодавством вимог щодо реєстрації та належного заповнення податкових накладних .

Як убачається з матеріалів справи, Відповідач свої зобов`язання за договором виконав частково, поставив на користь Позивача товар в обсязі 296,28 метричних тон. Поставку решти обумовленого договором обсягу товару (903,72 метричних тон) Відповідач не здійснив, у зв`язку із чим, Позивач вимагає стягнення збитків спричинених порушенням зобов`язання, а також стягнення неустойки в формі пені та штрафу.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

У зв`язку з невиконанням Відповідачем зобов`язання щодо поставки обумовленого договором обсягу товару, листом від 01.02.2021 року Позивач повідомив Відповідача про застосування передбачених Договором заходів відповідальності (пені та штрафу), а також повідомив, що має намір в терміновому порядку розпочати пошук інших постачальників для здійснення поставки на заміщення непоставленого Відповідачем товару та, в подальшому стягнення завданих збитків.

Як убачається зі змісту позовної заяви, протягом квітня 2021 року між Позивачем та третіми особами було укладено ряд договорів поставки (№ 60475342 від 12.04.2021, № 60475345 від 13.04.2021 року, №60475665 від 14.04.20219) (а.с. 34-75) на підставі яких, з урахуванням додаткових угод, для заміщення непоставленого Відповідачем за Договором поставки від 22.06.2020 року товару, Позивач мав придбати в третіх осіб соняшник врожаю 2020 року в кількості 880 метричних тон.

Позивачем надано до справи копії рахунків на оплату товару за договорами поставки №60475342 від 12.04.2021, № 60475345 від 13.04.2021 року, №60475665 від 14.04.20219 та копії платіжних доручень про здійснення оплати зазначених рахунків.

Як зазначає Позивач, у зв`язку тим, що ціна на соняшник урожаю 2020 року зросла в порівняні із ціною, яка передбачена в Договорі поставки №60415224 від 22.06.2020 року, різниця між ціною товару за контрактами заміщення, яку сплатив Позивач та ціною товару за умовами Договору поставки, склала 10 367 153,19. без ПДВ., яку Позивач просить стягнути в якості збитків, спричинених порушенням відповідачем своїх договірних зобов`язань.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов`язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом 7.3.1 Договору поставки сторони погодили, що за непоставку (недопоставку) товару в строк, вказаний в п. 5.2. цього договору, продавець зобов`язується оплатити покупцю пеню (штрафну санкцію) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ вартості товару, поставку якого було прострочено, за кожен день прострочення такої поставки. За прострочення поставки більше ніж на 10 календарних днів продавець, крім пені (додатково) зобов`язується також сплачувати покупцю штраф в розмірі 20 % від вартості непоставленого (недопоставленого) товару. Пеня та штраф за цим пунктом оплачується продавцем незалежно від заподіяних покупцю збитків (штрафна неустойка).

На підставі наведених вище умов договору поставки, крім стягнення суми збитків, Позивач просить стягнути з Відповідача пеню в розмірі 743 105,03 грн. за період прострочення поставки товару з 02.11.2020 року по 31.08.2021 року та 20% штрафу в розмірі 1 569 622,47 грн.

Обґрунтовуючи неможливість виконання зобов`язання щодо здійснення поставки обумовленої договором кількості товару, Відповідач посилається на існування протягом липня-серпня 2020 року складних погодних умов, несприятливих для вирощування соняшнику (відсутність опадів при високій порівняно із середнім показником температуру повітря), про що Відповідач повідомляв Позивача листом від 27.10.2020 року № 78.

З метою підтвердження зазначених вище обставин, зокрема, засвідчення факту форс-мажорних обставин, Відповідач звернувся до Торгово-промислової палати.

Сертифікатом про форс-мажорні обставини № 1200-20-1802 від 10.11.2020 року, Дніпропетровська торгово-промислова палата засвідчила наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): виняткові погодні умови, а саме посуху на території Синельниківського району Дніпропетровської області. Період дії форс-мажорних обставин з 23.06.2020 року по 21.07.2020 року, які унеможливили виконання зобов`язань за Договором поставки насіння соняшнику врожаю 2020 року в термін до 01.11.2020 року.

Таким чином, Відповідач вважає, що недопоставка врожаю насіння соняшнику врожаю 2020 року була обумовлена погодними умовами, а саме посухою, що відноситься до форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), тобто надзвичайних та невідворотних обставини, які об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору.

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків.

Згідно вимог ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За змістом ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

За умовами укладеного сторонами Договору постачальник зобов`язався передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти та оплати соняшник врожаю 2020 р. (п. 1.1. Договору), який було вироблено (вирощено) особисто продавцем, як сільськогосподарським підприємством-виробником (п. 1.3 Договору).

Відповідач не виконав умови договору, зокрема, не здійснив поставку товару в обумовленому сторонами обсязі в результаті форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які мали місце з 23.06.2020 по 21.08.2020 року в результаті посухи, що унеможливило вироблення (вирощення) врожаю соняшника 2020 особисто продавцем, як сільськогосподарським підприємством-виробником.

Відповідно до п. 10.1. Договору жодна із сторін не нестиме відповідальності перед іншою стороною чи вважатися такою , що порушила цей договір у зв`язку із будь-якою затримкою у виконанні чи у зв`язку з невиконанням будь-якого свого зобов`язання за цим договором , якщо така затримка чи невиконання були спричинені перешкодою, яка знаходиться поза розумним контролем сторони, включаючи , але не виключно наступні події форс-мажору: а) повна чи часткова заборона експорту чи прийняття виконавчим чи законодавчим органом іншого нормативного акту, який впливає на виконання цього договору, чи (б) блокада, чи (в) терористичний акт, війна або дії подібні до воєнних або загроза війни, чи (г) заворушення, (д) страйк , локаут чи дії профспілок, чи (е) бунт чи громадянські заворушення, чи (є) поломка обладнання, чи (ж) льодова компанія, чи (з) стихійні лиха, чи (и) непереборні перешкоди для здійснення транспортування, чи (і) епідемії, пандемії чи (ї) пожежа, повінь, чи (й) будь-які інші події, які підпадають під визначення поняття «форс-мажор».

Згідно п. 10.3. Договору у випадку неможливості виконання зобов`язань за цим договором частково чи іншим чином у зв`язку з подією форс-мажору, виконання цього договору повинне бути призупинене на період дії форс-мажору, за умови, що сторона, на чиє виконання впливає подія форс-мажору, надала іншій стороні повідомлення протягом 7-и календарних днів після настання такого форс-мажору та повідомила про характер та масштаби впливу такої події. У разі , якщо подія форс-мажору триває більше 30 календарних днів, кожна сторона матиме право відмовитися від невиконаної частини договору шляхом надання іншій стороні повідомлення не пізніше ніж на кінець першого робочого дня, який настане після спливу 30-и денного періоду.

Відповідно до п. 10.5. Договору достатнім доказом існування і тривалості події форс-мажору є надання свідоцтва, виданого Торговою палатою відповідної країни, або офіційних текстів законодавчих актів, що набрали чинності .

Згідно ст. 3 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислові палати створюються з метою сприяння розвиткові народного господарства та національної економіки, її інтеграції у світову господарську систему, формуванню сучасних промислової, фінансової і торговельної інфраструктур, створенню сприятливих умов для підприємницької діяльності, всебічному розвиткові усіх видів підприємництва, не заборонених законодавством України, науково-технічних і торговельних зв`язків між українськими підприємцями та підприємцями зарубіжних країн.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Поняття форс-мажору закріплено і в Регламенті засвідченого Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) згідно п.3.1.1. якого Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - це надзвичайні та невідворотні обставини, які об`єктивно впливають на виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків за законодавчими і іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу.

Статтями 4.1, 4.2, 4.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44 (5) (нова редакція), Торгово-промислова палата України відповідно до статті 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з усіх питань договірних відносин, інших питань, а також зобов`язань/обов`язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо регіональну ТПП.

ТПП України уповноважує регіональні ТПП засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, за винятком засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що стосуються зобов`язань за:

- умовами зовнішньоторговельних угод і міжнародних договорів України;

- умовами зовнішньоекономічних договорів, контрактів, типових договорів, угод, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України;

- умовами договорів, контрактів, типових договорів, угод між резидентами України, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України.

У випадку настання тимчасової неможливості виконання регіональною ТПП своєї функції із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зокрема, через відсутність уповноваженої особи, окупацію території, настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) тощо дану функцію виконує ТПП України або інша регіональна торгово-промислова палата, найближча за розташуванням, якщо це не суперечить умовам договору, контракту, угоди тощо між сторонами, або за письмовою угодою сторін.

Форс-мажорні обставини, на які посилається відповідач, підтверджені сертифікатом № 1200-20-1802 від 10.11.2020 року Дніпропетровської торгово-промислової палати та встановлені відповідно до Договору поставки №60415224 від 22.06.2020 року, акту обстеження посівів соняшнику від 02.11.2020 року, витягу з протоколу позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій № 22 від 02.11.2020 року, довідки про причини низької врожайності соняшника, пов`язані зі складними погодними умовами впродовж 2020 вегетаційного року .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що невиконання відповідачем зобов`язання з поставки соняшника врожаю 2020 року, виникло внаслідок форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які мали місце з 23.06.2020 по 21.08.2020 року в результаті посухи, що унеможливило вироблення (вирощення) врожаю соняшника 2020 особисто продавцем, як сільськогосподарським підприємством-виробником.

Зважаючи на положення п.п. 1.1., 1.3., 10.1., 10.5. Договору, за умов доведення існування обставин, які об`єктивно унеможливили виконання відповідачем зобов`язань, передбачених умовами Договору (форс-мажорних обставин), враховуючи положення ст. 617 ЦК України, відповідач не може нести відповідальність за невиконання зобов`язання, виконання якого було унеможливлено форс-мажорними обставинами, існування яких підтверджено у встановленому порядку, що є підставою для відмови в задоволенні позову як в частині стягнення збитків, так і в частині стягнення неустойки.

Суд не приймає до уваги доводи Позивача щодо неналежності наданих відповідачем доказів існування форс-мажорних обставин, з огляду на наступне.

Розділом 10 договору поставки (пункт 10.5) сторони погодили, що достатнім доказом існування і тривалості події форс-мажору є надання свідоцтва, виданого Торговою палатою відповідної країни або офіційних текстів законодавчих актів, що набрали чинності. Абзацом 4 пункту 7.7.2. цього договору вказано, що у випадку неприбуття представника постачальника у пункт поставки у вищевказаний час, акт про неоднорідність товару складається покупцем самостійно із залученням, на розсуд покупця, водія відповідного автотранспортного засобу та/або представника вантажоотримувача та/або регіональної Торгово-промислової палати (ТПП) та/або незалежного сюрвеєра.

Отже, в одному випадку в договорі чітко та однозначно вказано, що акт складається за участю представника регіональної Торгово-промислової палати (пункт 7.7.2), а в іншому випадку наведено неоднозначне формулювання органу, який є повноважним для видачі свідоцтва про форс-мажорні обставини: Торгова палата відповідної країни (пункт 10.5).

Позивач вважає, що органом, який уповноважений засвідчувати форс-мажорні обставини в договорів визначено Торгово-промислову палату України, а не Дніпропетровську торгово-промислову палата, яка надала відповідний сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Відповідно до частини першої статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України.

Частинами 3, 4 статті 213 ЦК України визначаються загальні правила тлумачення змісту правочину, якими передбачено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Оскільки тлумачення умов пункту 10.5. договору поставки від №60415224 від 22.06.2020 року за правилами встановленими статтею 213 ЦК України, не дозволяють однозначно визначити зміст відповідної умови договору щодо органу, повноважного засвідчити настання форс-мажорних обставин, слід застосувати тлумачення contra proferentem.

Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які не були індивідуально узгоджені (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір під переважним впливом однієї зі сторін (under the diminant sinfluence of the party).

Як убачається з матеріалів справи, умови розділу 10 укладеного сторонами договору поставки № 60415224, є ідентичними умовам відповідного розділу договорів поставки, які укладалися Позивачем із третіми особами (договорами №60475342 від 12.04.2021, № 60475345 від 13.04.2021 року, №60475665 від 14.04.20219), що вказує на те, що спірний пункт 10.5. був включений у договір поставки саме в редакції позивача, який, з огляду на принцип contra proferentem, і повинен нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови.

З огляду на викладене, виходячи з наведених норм законодавства та умов договору поставки, належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин слід вважати відповідний сертифікат регіональної торгово-промислової палати, в зв`язку із чим, наданий відповідачем сертифікат Дніпропетровської ТТП є належним доказом існування обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які звільняють сторону від відповідальності за невиконання умов договору поставки, а саме стягнення пені, штрафу та відшкодування збитків.

За перелічених обставин, враховуючи встановлення судом підстав для звільнення Відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, суд не надає оцінку доводам останнього щодо неналежного обґрунтування виникнення збитків у Позивача.

Доводи Позивача з посиланням на передчасність та необґрунтованість висновку Дніпропетровської ТПП, через відсутність належних доказів наявності події форс-мажору, яка вплинула на виконання Договору, суд вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, адже представлені у справу докази, зокрема, документи, які надавалися Відповідачем до Дніпропетровської ТПП з метою підтвердження настання форс-мажорних обставин, містять достатні дані для підтвердження як факту існування форс-мажорних обставин, так і наявності причинного-наслідкового зв`язку між цими обставинами та неможливістю виконання зобов`язання за Договором.

Так, надані у справу документи містять дані про несприятливі погодні умови (аномальну тривалу суху, спекоту, з суховійними явищами) для вегетації соняшнику, в тому числі на території Синельниківського району, протягом літнього періоду 2020 року. Вказані дані, як свідчить довідка центру з гідрометеорології № 05-30/166 від 24.09.2020 року, визначені за даними метеостанції Синельникове, найближчої до території Дібровської сільради на території якої Відповідачем було засіяно соняшник.

Довідка Синельниківської селекційно-дослідної станції підтверджує, що причиною зниження в 2020 році урожайності соняшника в ТДВ «Агротехсервівс-Синельникове», є недостатній записи вологи, тривала відсутність ефективних опадів, аномально висока температура.

Актом обстеження посівів соняшнику підтверджено зменшення врожайності соняшнику на землях ТДВ «Агротехсервівс-Синельникове» до 0,5 ц/га внаслідок несприятливих погодних умов.

Протоколом засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуації Відповідача визнано постраждалим внаслідок виникнення надзвичайної події природного характеру, що призвела до незадовільного стану посівів соняшнику та значного зниження їх загальної продуктивності.

З урахуванням наведеного, враховуючи умови п. 1.1., 1.3. укладеного сторонами договору, за яким відповідач мав здійснити виключно поставку соняшнику вражаю 2020 року власного виробництва, слід дійти висновку, що за існуванням підтверджених належним чином надзвичайних та невідворотних обставин, про які Відповідач не міг знати в момент укладення договору, останній об`єктивно не мав можливості виконати свої зобов`язання за договором №60415224 від 22.06.2020 в частині здійснення поставки повного обсягу обумовленої договором кількості товару.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, заявлені Позивачем вимоги підлягають відхиленню в повному обсязі.

Згідно приписів ст. 129 ГПК України, судові витрати у справі покладаються на Позивача.

Керуючись статями 73, 74, 75 - 79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.01.2022

Суддя О.В. Ліпинський