ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

04.01.2022 р. Справа № 914/4106/21

Суддя Петрашко М.М., розглянувши матеріали

за позовом Приватного підприємства "Беркут"

до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова

про стягнення 7265,20 грн.

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного підприємства "Беркут" до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова про стягнення 7265,20 грн., з яких 6238,27 грн. інфляційних втрат та 1026,93 грн. 3% річних за період з 27.05.2016р. по 07.12.2021р. включно.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2021р. позовній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №914/4106/21 та передано для розгляду судді Петрашку М.М. Інформацію внесено до системи автоматизованого розподілу.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на таке.

Частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України та вимог Закону України «Про судовий збір», позивачу в даному випадку слід було сплатити судовий збір та подати до суду докази його сплати в розмірі 2270,00 грн. або подати документи, які підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати судового збору.

Однак, як вбачається із поданих матеріалів, Приватним підприємством "Беркут" таких доказів до позовної заяви не долучено.

Проте, як вбачається із прохальної частини позовної заяви, позивач просить відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення у даній справі.

Необхідність відстрочення сплати судового збору Приватне підприємство "Беркут" обгрунтовує тим, що на його банківських рахунках відсутні кошти в необхідному розмірі для сплати судового збору.

Розглянувши клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, суд зазначає таке.

Підстави відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати передбачені статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Так, частиною 1 статті 8 Закону України Про судовий збір передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, як вбачається зі змісту статті 8 Закону України «Про судовий збір», встановлений цією статтею перелік умов, які можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1, 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи юридичної особи), а положення пункту 3 частини 1 статті 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже суд зазначає, що клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору на підставі пунктів 1, 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» не підлягає задоволенню, оскільки позивачем є юридична особа, а не фізична особа.

Слід зазначити, що предметом позову вважається частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті, тобто предметом позову є позовні вимоги.

В даному випадку позовною вимогою є стягнення інфляційних втрат та 3% річних, що нараховані на заборгованість, яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки.

З врахуванням викладеного, суд зазначає, що клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» не підлягає задоволенню, оскільки предмет позову в даному випадку не стосується захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити також про те, що саме лише твердження про відсутність коштів на банківському рахунку без подання відповідних доказів не може свідчити про складне фінансове становище позивача.

Отже враховуючи те, що позивачем не подано жодних доказів, на підставі яких суд міг би дійти висновку про необхідність відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні поданого клопотання.

Таким чином суд зазначає про те, що позивач не дотримався вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не сплатив судовий збір у встановленому Законом України Про судовий збір порядку і розмірі, а саме в розмірі 2270,00 грн.

Частиною 1 та частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 123, 164, 174, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» суд

УХВАЛИВ

1. Відмовити в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Позовну заяву залишити без руху.

3. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для виправлення допущених недоліків, а саме для подання доказів сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Петрашко М.М.