ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

10 січня 2022 року Справа № 903/988/20

Суддя Господарського суду Волинської області Гарбар І.О., вивчивши заяву відділу ПВР Управління забезпечення виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (мЛьвів) про визнання грошових вимог по справі №903/988/20 за заявою Головного управління ДПС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малан Плюс" про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

30.12.2020 Головне управління ДПС у Волинській області подало до суду заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Малан Плюс".

Ухвалою від 09.02.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Малан Плюс".

Постановою господарського суду від 08.6.2021 процедуру розпорядження майном у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Малан Плюс" та повноваження арбітражного керуючого (розпорядника майна) Рабана Микиту Тарасовича припинено. Товариство з обмеженою відповідальністю "Малан Плюс" визнано банкрутом та відкрито його ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором товариства призначено арбітражного керуючого Рабана Микиту Тарасовича.

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури ТОВ "Малан Плюс".

31.12.2021 відділ ПВР Управління забезпечення виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (мЛьвів) надіслав на адресу суду заяву з грошовими вимогами до боржника, в якій просить визнати у процедурі банкрутства ТОВ «Малан Плюс», майнову (грошову) вимогу по виконавчому документу наказ №922/2804/17 Господарського суду Харківської області від 21.11.2017 та винесеній постанові про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №59994903 загальну суму боргу 44750636,92 грн.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Пунктом 3 статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Суд зазначає, що пунктом 8 частини 3 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що до заяви в обов`язковому порядку додаються докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Належним доказом відправлення заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Згідно з п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Разом з тим, як слідує з матеріалів заяви, кредитор не направив копію заяви з додатками ліквідатору.

Судом встановлено, що заявником на підтвердження надсилання копії заяви з додатками ліквідатору надано до суду скріншоти з електронної пошти, які підтверджують надсилання заяви на електронну адресу ліквідатора: .

При цьому, будь-яких доказів направлення копії заяви на адресу ліквідатора засобами поштового зв`язку заявником до заяви не надано.

Суд зазначає, що нормами ст.6 ГПК України регламентовано, що у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система, яка відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Приписами ч.5 ст.42 ГПК України передбачено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази, тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, ст.6 ГПК України, що визначає порядок функціонування у господарських судах Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, не встановлено винятків щодо вимог до форми та змісту заяви про грошові вимоги кредитора до боржника, що зумовлює необхідність надсилання заявником копії заяви з додатками виключно в паперовому вигляді ліквідатору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.11.2020 у справі №905/1965/19.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

За приписами ст.7 ГПК України господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому, суд повинен не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою, однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків та однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

Невід`ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду (п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01 від 06.09.2005).

Враховуючи викладене, ненаправлення заявником способом, передбаченим чинним господарським процесуальним законодавством, на поштову адресу ліквідатора копії заяви та всіх доданих до неї документів порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє останніх можливості своєчасно ознайомитись з відповідними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Національним законодавством України (ст.ст. 164, 172 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідачів на інформацію про подану заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов`язку заявника (позивача) надіслати сторонам копії заяви та доданих до неї документів.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст.6 Конвенції, включає в себе обов`язок заявника (позивача) належним чином інформувати сторони про подання позовної заяви до суду шляхом направлення їм копії такої заяви з додатками.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що кредитором не виконано вимоги ст 45 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 162, 164 ГПК України, що відповідно до ч.1 ст. 174 ГПК України є підставою для залишення заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись, ст.ст. 2, 34, 37 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 12, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву відділу ПВР Управління забезпечення виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (мЛьвів) про визнання грошових вимог залишити без руху.

2. Відділу ПВР Управління забезпечення виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (мЛьвів) про визнання грошових вимог не пізніше 5-ти календарних днів дня вручення ухвали про залишення заяви без руху усунути встановлені при поданні заяви недоліки, а саме надати суду докази направлення ліквідатору Рабану М.Т. копії заяви і доданих до неї документів.

Роз`яснити, що якщо заявник усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 10.01.2022.

Суддя І. О. Гарбар