ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2022м. ДніпроСправа № 904/5646/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Жирів", м. Нововолинськ, Волинської обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантьяго Ко", м. Кам`янське, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості у сумі 294 267,31 грн.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія Жирів" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 263 392 грн., що заборгованість за договором поставки № П-180612 від 18.06.2012; 11 339,99 грн. - пені, 17 101,34 грн. - інфляції грошових коштів, 2 433,66 грн. - річних.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № П-180612 від 18.06.2012 щодо своєчасної та повної оплати за поставлений товар.

У межах визначеного законом строку, сторонам була надана можливість скористались своїми правами на подання заяв по суті справи з документальним обґрунтуванням.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 14.06.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Жирів" залишено без руху.

07.07.2021 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 12.07.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 15.09.2021 вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.10.2021, з наступним відкладенням до 09.11.2021.

09.11.2021 на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення.

Підготовче засідання, призначене на 09.11.2021, не відбулось у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та перебуванням судді на лікарняному з 01.11.2021 по 15.11.2021 включно.

Ухвалою суду від 16.11.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 15.12.2021 та відкладено підготовче засідання до 15.12.2021.

30.11.2021 позивачем подана заява про розгляд справи за відсутності представника останнього.

Представники сторін в підготовче засідання 15.12.2021 не з`явились.

Згідно даних з офіційного сайту Акціонерного товариства "Укрпошта", поштове відправлення з ухвалою суду від 16.11.2021, надіслане на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантьяго Ко", не вручено під час доставки: адресат відсутній за вказаною адресою.

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 ГПК України, у зв`язку з чим господарським судом завершено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 12.01.2022.

11.01.2022 позивачем подана заява про розгляд справи за відсутності представника останнього.

У судове засідання, 12.01.2022 представник відповідача не з`явився.

З метою повідомлення відповідача про призначення розгляду справи по суті на 12.01.2022, на адресу останнього, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, направлялась ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2021.

Станом на 04.01.2022 конверт з ухвалою був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що неотримання відповідачем листа з ухвалою суду та повернення його до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання, тобто, є власною волею відповідача.

За приписами пунктів 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про призначення розгляду справи по суті на 12.01.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

При викладених обставинах, господарський суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування по справі є наявність/відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № П-180612 від 18.06.2012.

18.06.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія Жирів" (далі- Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сантьяго Ко" (далі- Покупець) укладено договір поставки №П-180612 (далі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник постачає і передає у власність Покупцю, а Покупець приймає та оплачує маргаринову продукцію, ділі товар, згідно з замовленнями Покупця та товаросупровідною документацією, які складають невід`ємну частину цього Договору та на умовах цього Договору.

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до пункту 1.2 Договору асортимент, кількість і ціни товару вказуються Постачальником у специфікаціях, що підписуються повноважними представниками сторін на кожну партію товару, і які є невід`ємними частинами Договору, сторони погодили, що специфікації на партію товару, підписані сторонами і направлені одна одній по факсу, мають силу оригіналу і обов`язкові для виконання.

Ціна та загальна вартість товару визначається у специфікаціях на кожну партію товару окремо та є невід`ємною частиною цього Договору (пункт 2.1 Договору).

За умовами пункту 3.4 Договору поставка товару Покупцеві здійснюється протягом 10 календарних днів із моменту підписання сторонами специфікації на поставку з урахуванням умов п. 3.1.1, п. 3.1.2, але не пізніше 3 днів після поступлення коштів на рахунок Постачальника.

Відповідно до пункту 4.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 8 від 28.05.2019) Покупець здійснює оплату за товари протягом 45 календарних днів з моменту отримання товару. Оплата виконується шляхом банківського переказну на рахунок Постачальника, зазначений у статті 14 цього Договору. При порушенні терміну оплати, більш ніж на 3 банківські дні, Покупець автоматично переводиться на умови оплати з відтермінуванням 30 календарних днів.

Згідно з пунктом 10.9 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1/1 від 24.10.2013) цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2012 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Зобов`язання, які виникли з цього Договору припиняються належним виконанням. Після закінчення терміну дії Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо жодна із сторін не заявили про його розірвання.

Виконуючи умови договору, позивач у період з 01.12.2020 по 31.05.2021 здійснив на адресу відповідача поставку товару на загальну суму 293 392,32 грн. що підтверджується видатковими накладними № 1698 від 04.12.2020 на суму 101 769,12 грн., № 1777 від 18.12.2020 на суму 66 223,44 грн., № 33 від 15.01.2021 на суму 124 519,68 грн. та № 34 від 15.01.2021 на суму 880,08 грн., копії яких залучено до матеріалів справи.

Відповідачем було здійснено часткову оплату за поставлений товар на суму 30 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2157 від 03.03.2021.

Таким чином, не сплата відповідачем грошових коштів за отриманий товар становить 263 392,32 грн., що й стало причиною виникнення спору.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків на суму 263 392,32 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім до стягнення заявлені річні за загальний період прострочення з 18.01.2021 по 31.05.2021 в сумі 2 433,66 грн. та інфляція грошових коштів з лютого 2021 по квітень 2021 в сумі 17 101,34 грн.

Відповідач заперечень щодо розрахунку річних та інфляції грошових коштів суду не надав.

Розрахунок річних позивачем здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, а отже, вказана сума підлягає до примусового стягнення.

Перевіркою розрахунку інфляції грошових коштів судом встановлено, що вимоги позивача щодо стягнення інфляції грошових коштів позивачем завищені, з огляду на арифметичну помилку.

Відповідно, вимоги щодо стягнення інфляції грошових коштів за загальний період з лютого 2021 по квітень 2021 підлягають задоволенню в сумі 8 001,34 грн.

Відповідно до пункту 5.5 Договору у випадку порушення строків здійснення платежів по цьому Договору (несплати, неповної оплати) Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня. Пеня розраховується від суми заборгованості за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється незалежно від строку на який буде прострочено виконання зобов`язань, і припиняється лише в момент повного виконання Покупцем зобов`язання.

Позивачем на підставі пункту 5.5 Договору заявлено до стягнення пеня за загальний період з 18.01.2021 по 31.05.2021 у сумі 11 339,99 грн.

Відповідач заперечень щодо розрахунку пені суду не надав.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (статті 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (пунктом 3 частиною1 статті 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (частини 4, 6 статті 231 Господарського кодексу України).

Вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

Розрахунок заявленої до стягнення суми пені позивачем завищено, в результаті арифметичної помилки.

Після здійснення судом перерахунку, до стягнення підлягає пеня за період з 18.01.2021 по 31.05.2021 в сумі 11 300,23 грн.

Розподіл судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої у разі часткового задоволення позову, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77 79, 86, 91, 129, 130, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантьяго Ко" (51921, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, просп. Тараса Шевченка, буд. 46; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Жирів" (45400, Волинська обл., м. Нововолинськ, вул. Нововолинська, 60, ) 263 392,32 грн. - основного боргу, 11 300,23 грн. пені, 8 001,34 грн. інфляції грошових коштів, 2 433,66 грн. 3 % річних, 4 414,01 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 24.01.2022.

Суддя І.Ф. Мельниченко