ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
"04" січня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3302/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АСЕДО (65011, м. Одеса, вул. Успенська, буд.40, , електронна адреса: )

До відповідача: Військової частини НОМЕР_1 (67673, Одеська обл., Біляївський р-н, с. Радісне, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.
Секретар с/з Тарасенко Ю.Г.

Представники сторін:
Від позивача: Шкрібляк М.І. - на підставі ордера серії ОД № 553657 від 29.10.2021р.;

Від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «АСЕДО, звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Військової частини (далі - В/ч) НОМЕР_1 про стягнення заборгованості у розмірі 28 043 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.11.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/3302/21, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 25.11.2021р. Ухвалою суду від 25.11.2021р. відкладено судове засідання на 16.12.2021р. Ухвалою суду від 16.12.2021р. відкладено розгляд справи на 28.12.2021р. Ухвалою суду від 28.12.2021р. відкладено розгляд справи на 04.01.2022р.

Позивач ТОВ «АСЕДОР», підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві, відповіді на відзив, що надійшла до суду 28.12.2021р.

Відповідач В/ч НОМЕР_1 , проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 07.12.2021р.

Позивач у справі зазначає, що між ТОВ «АСЕДО» (Виконавець) та В/ч НОМЕР_1 (Замовник) було укладено договір про надання послуг з обробки білизни, строком дії до 31.12.2018р. та до повного його виконання. Договір набрав чинності з моменту його підписання згідно п.7.3 Договору.

Згідно п.1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець бере на себе зобов`язання надавати послуги з обробки білизни в пральні (ДК 021:2015- 98310000-9 Послуги з прання і сухого чищення (послуги з прання та прасування білизни), а Замовник зобов`язується приймати та оплачувати надані виконавцем послуги.

За умовами п.1.2 Договору перелік послуг, строк їх виконання та вартість вказуються у квитанції /накладній, виданій Виконавцем Замовнику в момент прийняття послуг.

Відповідно до п.1.4 Договору прийом, оформлення, виконання послуг здійснюється відповідно до наданих Замовником заявок або згідно графіку, затвердженого представниками сторін.

Як зазначає позивач, згідно п.2.1.2 Договору Виконавець зобов`язується приймати від Замовника брудну білизну та видавати Замовнику чисту білизну за адресою: АДРЕСА_1 .

У п.2.2.1 Договору сторони домовилися, що Замовник зобов`язується протягом 3-х банківських днів з дати підписання актів виконаних робіт (актів наданих послуг) або іншого документу, який свідчить про надання послуг, перерахувати на поточний рахунок Виконавця вартість наданих послуг.

Згідно п.2.2.2 Договору Замовник зобов`язується прийняти результати послуг -випрану білизну в момент її доставки Виконавцем на об`єкт, вказаний у п.2.1.2 Договору.

Відповідно до п.3.1 Договору вартість обробки 1 кг білизни визначається сторонами у додатку №1 до цього Договору. Всі розрахунки між сторонами за цим Договором здійснюються в національній валюті України у безготівковій формі за банківськими реквізитами, вказаними сторонами по тексту Договору.

У додатку №1 до Договору сторони домовилися, що 1 кг прання та прасування білизни вартує 14 грн 50 коп.

Позивач зазначає, що відповідно до п.3.1 Договору розрахунок проводиться у безготівковій формі відповідно до виставлених рахунків. У разі, якщо Виконавець протягом одного календарного дня з дати підписання акту виконаних робіт (актів надання послуг) або іншого документу, який свідчить про надання послуг, не надасть Замовнику рахунок на оплату, то Замовник сплачує вартість наданих послуг не пізніше строку, передбаченого п.3.4 Договору, незважаючи на те, що вказаний рахунок не був отриманий ним.

Згідно п.3.4 Договору Замовник оплачує послуги Виконавця протягом 3-х банківських днів з дати підписання акту виконаних послуг (актів наданих послуг) або іншого документу, який свідчить про надання послуг.

У п.4.1 Договору сторони домовились, що приймання-передача наданих за цим Договором послуг здійснюється сторонами шляхом підписання ними акту виконаних робіт (актів наданих послуг) або іншого документу, який свідчить про надання послуг.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору ТОВ «АСЕДО» було надано В/ч НОМЕР_1 визначені Договором послуги, про що сторонами складено відповідні накладні, які підтверджують передачу-приймання цих послуг, загальна ціна яких склала 48 043 грн, та які було оплачено частково у сумі 19 995 грн 50 коп. За таких обставин, за розрахунком позивача, заборгованість по оплаті за надані послуги становить 28 043 грн, яка мала бути сплачена за рахунками №№57,233,321,465,558,651.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати за отримані послуги позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з В/Ч НОМЕР_1 заборгованість у розмірі 28 043 грн.

У якості нормативного обґрунтування, позивач також послався на положення ст.ст.15,16, 526, 530, 610 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України.

Також позивач послався на принцип добросовісності, як загальноправний принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Застосовуючи цей принцип до поведінки В/ч НОМЕР_1 , позивач вважає, що визнаючи факт існування зобов`язання між сторонами за укладеним договором, відповідач діє недобросовісно, заперечуючи факт отримання послуг з підстав недопустимості накладних, які аналогічні тим, що складалися за сформованою практикою між сторонами за попередні періоди, за які відповідачем здійснювалась оплата.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що дійсно, між сторонами у справі було укладено Договір про надання послуг з обробки білизни №9 від 25.04.2018р., відповідно до якого ТОВ «АСЕДО» зобов`язалося надавати послуги з обробки білизни в пральні, а В/ч НОМЕР_1 зобов`язалася оплачувати надані послуги.

Загальна сума Договору становить 20 000 грн (п.3.2 Договору).

Відповідач зазначає, що згідно платіжних доручень №468 від 20.08.2018р. на суму 6 684 грн 50 коп., №469 від 20.08.2018р. на суму 7 511 грн, №692 від 29.11.2018р. на суму 5 800 грн, №750 від 22.12.2018р. на суму 4 грн 50 коп., ним було сплачено 20 000 грн, що повністю відповідає ціні Договору.

При цьому, факт надання послуг підтверджується актами надання послуг №70 від 17.08.2018р., №148 від 17.08.2018р., №409 від 28.11.2018р., №651 від 21.12.2018р., що були підписані представниками обох сторін.

Надані позивачем до позовної заяви копії накладних відповідач не вважає первинними бухгалтерськими документами, посилаючись на те, що вони не відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: не визначають зміст господарської операції з посиланням на відповідний договір; графи «сдал», «принял» містять підписи, які не дають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у господарській операції, та її відношення до позивача або відповідача; не зазначено ПІП, посади осіб, що їх підписала; накладні містять виправлення, які не затверджено належним чином.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, судом встановлено, що 25.04.2018р., між ТОВ «АСЕДО» (Виконавець) та В/ч НОМЕР_1 (Замовник) було укладено Договір №9 про надання послуг з обробки білизни.

Надана позивачем до матеріалів справи копія Договору та наданий на огляд суду оригінал примірника Договору не містить повної дати Договору (лише рік 2018) та номеру Договору, але, у судовому засіданні представник позивача погодився з тим, що датою укладання Договору є 25.04.2018р. та Договору присвоєно номер 9, що повністю відповідає інформації, що міститься на копії Договору, що була надана до матеріалів справи відповідачем.

Згідно п.1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець бере на себе зобов`язання надавати послуги з обробки білизни в пральні (ДК 021:2015- 98310000-9 Послуги з прання і сухого чищення (послуги з прання та прасування білизни), а Замовник зобов`язується приймати та оплачувати надані виконавцем послуги.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже, між сторонами склалися правовідносини щодо надання послуг.

Відповідно до п.7.3 Договору він вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2018р. та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

При цьому, будь-яких положень щодо застосування умов Договору до відносин між сторонами, які склалися до його укладання Договір №9 про надання послуг з обробки білизни від 25.04.2018р., укладений між ТОВ «АСЕДО» (Виконавець) та В/ч НОМЕР_1 (Замовник), не містить.

Враховуючи те, що Замовником послуг за Договором є В/ч НОМЕР_1 Договір зареєстровано та взято на облік Головним управлінням ДКСУ в Одеській області 02.05.2018р.

За умовами п.1.2 Договору перелік послуг, строк їх виконання та вартість вказуються у квитанції /накладній, виданій Виконавцем Замовнику в момент прийняття послуг.

При цьому, згідно п.1.3 Договору прийом, оформлення, виконання послуг здійснюється відповідно до Правил побутового обслуговування та іншими нормами чинного законодавства України.

Слід зауважити, що згідно п.9 Правил побутового обслуговування населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1994 р. N 313 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 1999р. №974), які визначають основні вимоги до побутового обслуговування населення і регулюють відносини між замовниками та виконавцями у наданні побутових послуг на території України, побутові послуги надаються замовникам згідно з угодами, документальним підтвердженням укладення яких є такі документи: договір, розрахунковий документ встановленої форми. Права, обов`язки, відповідальність виконавця і замовника, передбачені цими Правилами, діють з моменту укладення угоди про надання побутової послуги.

Згідно п.13 Правил розрахунковими документами, що засвідчують факт надання послуги, можуть бути: касовий чек - для виконавців, які у розрахунках із замовниками використовують реєстратори розрахункових операцій (розрахункова квитанція у разі виходу такого реєстратора з ладу або тимчасового відключення електроенергії), квитанція - для виконавців, які згідно із законодавством не застосовують таких реєстраторів.

Будь-якого порядку оформлення документів на підтвердження факту наданих послуг зазначені Правила не містять.

Відповідно до п.1.4 Договору прийом, оформлення, виконання послуг здійснюється відповідно до наданих Замовником заявок або згідно графіку, затвердженого представниками сторін.

Згідно п.2.1.2 Договору Виконавець зобов`язується приймати від Замовника брудну білизну та видавати Замовнику чисту білизну за адресою: АДРЕСА_1 .

За умовами п.2.1.3 Договору Виконавець зобов`язався надавати послуги у строки, що встановлені у кожному окремому випадку за домовленістю сторін.

У п.2.2.1 Договору сторони домовилися, що Замовник зобов`язується протягом 3-х банківських днів з дати підписання актів виконаних робіт (актів наданих послуг) або іншого документу, який свідчить про надання послуг, перерахувати на поточний рахунок Виконавця вартість наданих послуг.

Згідно п.2.2.2 Договору Замовник зобов`язується прийняти результати послуг -випрану білизну в момент її доставки Виконавцем на об`єкт, вказаний у п.2.1.2 Договору.

Крім того, згідно п.4.1 Договору сторони домовились, що приймання-передача наданих за цим Договором послуг здійснюється сторонами шляхом підписання ними акту виконаних робіт (актів наданих послуг) або іншого документу, який свідчить про надання послуг.

Таким чином, виходячи з положень Договору №9 про надання послуг з обробки білизни від 25.04.2018р., суд дійшов висновку про те, що сторонами за Договором мали складатися два виду документів: квитанція/накладна, що видається Виконавцем Замовнику, та в якій зазначаються перелік послуг, строк їх виконання та вартість, а також акт виконаних робіт (акт наданих послуг) або інший документ, який свідчить про надання послуг.

Позивачем у справі на підтвердження позовних вимог надано до матеріалів справи копії накладних (оригінали оглядалися судом в судовому засіданні), які містять інформацію щодо найменування замовника та виконавця (назва), найменування білизни, її ваги, ціни за 1 кг та вартості замовлення, дати приймання та дати видачі.

При цьому, накладні не місять інформації щодо ПІП осіб, які їх підписали від замовника та від виконавця, оригінали мають виправлення (накладні №182104 та №181870), більшість інформації на оригіналах накладних написана олівцем, а накладні №180871,180734 також містять інформацію про те, що виконавцем послуг є ТОВ «АРГО-ЮГ».

При цьому, суд зауважує, що згідно ст.1 Закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За приписами ст.9 зазначеного Закону (в редакції станом на дату складання видаткових накладних) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку. Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Відповідно до п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704, яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо..

Таким чином, надані позивачем накладні не можуть бути віднесені до первинних бухгалтерських документів, що підтверджують факт господарської операції щодо надання послуг за Договором про надання послуг з обробки білизни №9 від 25.04.2018р.

Також, враховуючи дату укладання Договору, на думку суду, хибним є посилання представника позивача на те, що надані ТОВ «АСЕДО» накладні №180734, №180871, №181411, 181870, 181628, 181478 мають відношення до Договору №9 про надання послуг з обробки білизни від 25.04.2018р.

Крім того, хибним є посилання позивача по справі на те, що сторони за Договором Домовилися щодо оформлення надання послуг саме у вигляді складання накладних, адже відповідачем по справі надано акти надання послуг №70 від 17.08.2018р., №148 від 17.08.2018р., №409 від 28.11.2018р., №651 від 21.12.2018р., що були підписані представниками обох сторін.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що виходячи з умов Договору на підтвердження факту надання послуг сторони мали складати акти надання послуг.

Надані відповідачем акти надання послуг повністю відповідають вимогам щодо складання такого виду документів, містять інформацію Головного управління ДКСУ в Одеській області щодо дати оплати отриманих послуг, які повністю співпадають із датами платіжних доручень, наданих відповідачем на підтвердження проведеної оплати, саме: №468 від 20.08.2018р. на суму 6 684 грн 50 коп., №469 від 20.08.2018р. на суму 7 511 грн, №692 від 29.11.2018р. на суму 5 800 грн, №750 від 22.12.2018р. на суму 4 грн 50 коп., що загалом становить 20 000 грн, що повністю відповідає ціні Договору, визначеній у п.3.2.

Відповідно до п.3.1 Договору розрахунок проводиться у безготівковій формі відповідно до виставлених рахунків. У разі, якщо Виконавець протягом одного календарного дня з дати підписання акту виконаних робіт (актів надання послуг) або іншого документу, який свідчить про надання послуг, не надасть Замовнику рахунок на оплату, то Замовник сплачує вартість наданих послуг не пізніше строку, передбаченого п.3.4 Договору, незважаючи на те, що вказаний рахунок не був отриманий ним.

Згідно п.3.4 Договору Замовник оплачує послуги Виконавця протягом 3-х банківських днів з дати підписання акту виконаних послуг (актів наданих послуг) або іншого документу, який свідчить про надання послуг.

Таким чином, оплату наданих послуг Замовником було проведено у повній відповідності до умов Договору.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи все викладене вище, матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку із недоведеністю позивачем обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача у відповідності до положень ст.129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АСЕДО» до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 28 043 грн відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повний текст рішення складено 10 січня 2022 р.

Суддя Н.В. Рога