ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.01.2022 Справа №905/1327/21

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Сковородіної О.М., судді Устимової А.М., судді Зекунова Е.В.,

секретар судового засідання (помічник судді) Табачніков В.Г.,

розглянувши матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНСОЛ Україна (45000, Волинська область, м. Ковель, вул. Залізнична, буд. 5, )

до відповідача: Комунального виробничого підприємства Краматорський водоканал (84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Південна, буд. 6, )

про стягнення 2 000 509,64 грн.

представники сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНСОЛ Україна» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Комунального виробничого підприємства «Краматорський водоканал» про стягнення 1 284 045,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем без укладання договору було отримано від позивача електричну енергію, у зв`язку з чим, останній просить суд стягнути вартість поставленої електричної енергії та заподіяні збитки.

Ухвалою суду від 19.07.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач проти позову заперечував, оскільки вважає договір №ЕЕ-11-02/21 від 11.02.2021 про постачання електричної енергії (далі Договір) укладеним, що підтверджується його підписанням сторонами та надісланням позивачем сканованого підписаного примірника Договору на електронну пошту відповідача. Доказами укладання сторонами Договору, на думку відповідача, є також направлення позивачем додаткової угоди від 15.02.2021 до Договору, яка свідчить про визнання останнім факту укладання Договору та копія листа Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №43/17/20.1/7-21 від 02.04.2021, в якому вказано, що спірний Договір вважається укладеним.

Ухвалою суду від 13.10.2021 прийнято справу до колегіального розгляду у складі - головуючого судді Сковородіної О.М., судді Устимової А.М., судді Зекунова Е.В.

Ухвалою господарського суду від 07.12.2021 закрито підготовче провадження у справі № 905/1327/21 та призначено розгляд справи по суті на 22.12.2021.

Ухвалою господарського суду від 22.12.2021 відкладено судове засідання на 10.01.2022; задоволено заяви про збільшення розміру позовних вимог.

10.01.2022 у судове засідання представники позивача та відповідача не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Разом з цим, від представників позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи у повному обсязі, дослідивши та надавши оцінку кожному доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, заслухавши доводи та міркування учасників судового процесу, з`ясувавши фактичні обставини справи, господарський суд встановив наступне.

16.12.2021 відповідачем в електронній системі публічних закупівель «Prozorro» оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів (номер процедури закупівлі: UA-2020-12-16-007663-с), в якому вказано, зокрема, вид предмета закупівлі «Товари»; назва предмета закупівлі: «Електрична енергія», дата та час проведення електронного аукціону: « 28 січня 2021 15:49».

Відповідачем, на виконання вимог п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про публічні закупівлі», була оприлюднена тендерна документація, зокрема, проект Договору про постачання електричної енергії.

Розділом 5 проекту Договору визначена ціна, порядок обліку та оплати електричної енергії без встановлення грошового еквіваленту як загальної ціни Договору, так і вартості електричної енергії за одиницю (1 кВТ.г) та її складових.

Відповідно до п. 5.1.2 ціна електричної енергії за одиницю (1 кВТ.г) включає наступні складові:

- середньозважена ціна закупівлі електричної енергії на ринку «на добу наперед»;

- вартість додаткових послуг пов`язаних з електропостачанням споживачу;

- вартість послуги оператора системи розподілу;

- вартість послуги оператора системи передачі;

- ПДВ.

Станом на 16.01.2021 позивачем поданий необхідний пакет документів для участі в тендері, у тому числі тендерну пропозицію.

Відповідно до тендерної пропозиції позивача №16/01-5 від 16.01.2021 ціна електричної енергії за одиницю виміру (з ПДВ) становить 2,95 грн.; загальна вартість електричної енергії (з ПДВ) 23 895 000,00 грн. та кількість електричної енергії - 8 1000 000 кВТ/год.

Пунктом 6 тендерної пропозиції встановлено, що в загальну вартість тендерної пропозиції включені наступні складові: вартість електричної енергії, вартість додаткових послуг, вартість додаткових послуг, пов`язаних з постачанням електричної енергії споживачу, вартість послуги оператора системи розподілу, вартість послуги системи передачі, ПДВ. При цьому розмір цих складових від ціни електричної енергії за одиницю виміру не визначено.

Протоколом №11 від 29.01.2021 засідання тендерного комітету відповідача, за результатами розгляду тендерних пропозицій, позивача оголошено переможцем аукціону закупівлі за № UA-2020-12-16-007663-с.

29.01.2021 відповідач в електронній системі публічних закупівель «Prozorro» опублікував повідомлення про намір укласти договір з позивачем, як переможцем аукціону.

15.02.2021 Договір опубліковано в електронній системі публічних закупівель «Prozorro».

Відповідач, з посиланнями на норми ст. 639 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», вважає, що Договір був укладений в електронній формі, зазначаючи, що має примірник договору в електронному вигляді, без накладання електронного цифрового підпису, та не має його паперового оригіналу, у той же час п. 1.1 Договору встановлено, що його укладання здійснюється в довільній формі на паперовому носії.

В якості доказу отримання підписаного договору від позивача, відповідачем долучено до матеріалів справи скріншот отримання на електронну скриньку скан-копії Договору.

Відповідач надав лист позивача про намір укласти додаткову угоду до Договору та таку додаткову угоду, підписану сторонами та скріплену печатками, які, на його переконання, свідчать про факт укладання Договору. Обмін вказаними документами, як і самим Договором, було здійснено через електронну скриньку.

Опублікований Договір містив умови постачання електричної енергії, зокрема п. 3.1 передбачено строк дії Договору - з 15 лютого 2021 по 31 грудня 2021.

Пунктом 5.1 встановлена сума Договору 23 895 000,00 грн. з ПДВ 3 982 500,00 грн.

Згідно з п. 5.1.2 Договору ціна за одиницю (1 кВТ.г) на дату укладання договору через систему розподілу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» становить 2,94426652 грн., та включає наступні складові:

- середньозважена ціна закупівлі електричної енергії на ринку «на добу наперед» - 0, грн. без ПДВ;

- вартість додаткових послуг пов`язаних з електропостачанням споживачу 0,2881 грн. без ПДВ;

- вартість послуги оператора системи розподілу 1,12127 грн. без ПДВ; постанова НКРЕКП № 2365 від 09.12.2020;

- вартість послуги оператора системи передачі 0,29393 грн. без ПДВ; постанова НКРЕКП № 2353 від 09.12.2020 ;

- ПДВ 0,490711 грн.

Ціна за одиницю (1 кВТ.г) на дату укладання договору через систему розподілу АТ «ДТЕК Високовольтні мережі» становить 3,40867852 грн., та включає наступні складові:

- середньозважена ціна закупівлі електричної енергії на ринку «на добу наперед» - 0, грн. без ПДВ;

- вартість додаткових послуг пов`язаних з електропостачанням споживачу 0,2881 грн. без ПДВ;

- вартість послуги оператора системи розподілу 1,50828 грн. без ПДВ; постанова НКРЕКП № 2365 від 09.12.2020;

- вартість послуги оператора системи передачі 0,29393 грн. без ПДВ; постанова НКРЕКП № 2353 від 09.12.2020 ;

- ПДВ 0,568113 грн.

Господарський суд одразу наголошує, що будь-яких належних та допустимих доказів досягнення домовленостей між сторонами щодо розміру складових ціни електричної енергії за одиницю суду не надано.

Позивач, у свою чергу, заперечує факт підписання Договору та додаткової угоди до нього та вказує, що відповідач звернувся з вимогою почати постачання до укладення Договору, мотивуючи тим, що діючий постачальник відмовився постачати електричну енергію для потреб відповідача, який є важливим об`єктом життєзабезпечення населення. Така вимога, за твердженнями позивача, була виконана; останній отримав погодження на зміну електропостачальника від операторів системи розподілу (дата зміни 15.02.2021) та відповідач до укладання договору почав відбір електричної енергії позивача.

Вважаючи, що укладення Договору у встановлений законодавством спосіб не відбулося та взагалі сплив строків, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про публічні закупівлі», для його укладення, що відповідно унеможливлює встановлення правовідносин за результатами тендерних закупівель, позивач повідомив відповідача про зупинення електропостачання та переведення його на постачальника «останньої надії»; та в подальшому звернувся до господарського суду з позовом про стягнення вартості безпідставно набутого майна (електричної енергії) з відповідача, в порядку ст.ст. 1212-1213 ЦК України у розмірі 685 596,91 грн. та збитків у розмірі 600 448,26 грн., обґрунтовуючи наступним.

В обґрунтування суми позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до погодинних цін купівлі-продажу електричної енергії на ринку «на добу наперед» по об`єднаній енергетичній системі України за лютий 2021 та погодинних цін купівлі-продажу електричної енергії на ринку «на добу наперед» по об`єднаній енергетичній системі України за березень 2021, вартість спожитої відповідачем електричної енергії, з урахуванням ПДВ, становить 683 596, 91 грн.

Також, позивач просив стягнути з відповідача збитки у розмірі 600 448,26 грн., які виникли у нього у зв`язку з безпідставним набуттям останнім електричної енергії, а саме витрати на послуги з передачі електричної енергії відповідачу та її розподілу та витрати, пов`язані зі здійсненням операцій купівлі-продажу електричної енергії на ринку «на добу наперед».

Аналогічно, відповідно до Постанови НКРЕКП "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ПрАТ "НЕК "Укренерго" на 2021 рік" № 2353 від 09.12.2020, позивач зазначає, що тариф на послуги з передачі електричної енергії становить 293,93 грн./МВт*год. (без ПДВ), а отже шляхом використання арифметичних формул, де тариф на послуги з передачі електричної енергії помножити на обсяг відібраної електричної енергії, то сукупна вартість послуги з передачі електричної енергії за період лютий-березень з урахуванням ПДВ, становить 124 341,56 грн., на підтвердження чого позивач надає акт приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії за лютий 2021 від 28.02.2021, платіжне доручення №27 від 18.03.2021, акт приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії за березень 2021 від 31.03.2021, платіжні доручення №1341 від 30.03.2021, №1369 від 08.04.2021, №1393 від 20.04.2021.

Відповідно до актів приймання-передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії від 28.02.2021, від 28.02.2021, від 04.03.2021, від 04.03.2021, платіжних доручень №1263 від 22.02.2021, №1271 від 24.02.2021, №2005106 від 15.04.2021, №2008916 від 22.04.2021, то сукупна вартість послуг з розподілу електричної енергії за період лютий-березень, з урахуванням ПДВ, становить 474 554,18 грн.

Відповідно до Постанови НКРЕКП "Про погодження ДП «Оператор ринку» фіксованого платежу за участь на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку та тарифу на здійснення операцій купівлі-продажу на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку на 2021 рік" № 2124 від 18.11.2020, тариф на здійснення операцій купівлі-продажу на ринку «на добу вперед» та внутрішньодобовому ринку становить 3,67 грн./МВт*год. (без ПДВ), а отже шляхом використання арифметичних формул, де тариф на здійснення операцій купівлі-продажу на ринку «на добу вперед» та внутрішньодобовому ринку помножити на обсяг відібраної електричної енергії, то сукупна вартість витрат, пов`язаних зі здійсненням операцій купівлі-продажу електричної енергії, з урахуванням ПДВ, становить 1 552,52 грн., в підтвердження чого позивач надає акти приймання-передачі наданих послуг за лютий 2021 від 28.02.2021 та за березень 2021 від 31.03.2021.

Господарський суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Як вказано вище, спірні відносини між сторонами виникли внаслідок суперечливих позицій по укладенню (неукладенню) Договору за результатами проведення тендеру про закупівлю електронної енергії позивачем на користь відповідача.

Одразу суд звертає увагу, що незважаючи на оголошення тендеру про закупівлю електричної енергії, фактично, виходячи з умов проведення тендеру, відповідач мав намір встановити правовідношення з постачання йому електричної енергії, оскільки, ці умови передбачали як отримання самого товару електричної енергії, так і витрати, пов`язані з передачею, розподілом тощо. Крім того, доданий до інформації (оголошення) про закупівлю проект Договору, за своєю назвою та умовами, передбачає саме поставку електричної енергії відповідачу.

Як зазначалось вище, тендерна пропозиція позивача містила кількість електричної енергії, що буде поставлятися, загальну суму Договору та ціну електричної енергії за одиницю виміру (з ПДВ) з вказівкою на те, що така ціна одиниці виміру включає: вартість електричної енергії, вартість додаткових послуг, вартість додаткових послуг, пов`язаних з постачанням електричної енергії споживачу, вартість послуги оператора системи розподілу, вартість послуги системи передачі, ПДВ. Проте, грошовий розмір або відсотковий розмір складових ціни поставки не пропонувався позивачем.

Отже, тендерна пропозиція була прийнята відповідачем та визначена як переможна, лише в загальній сумі закупівлі електричної енергії, її обсягу та ціни за одиницю виміру, без встановлення грошової вартості як самої електричної енергії, так і вартості додаткових послуг, пов`язаних з постачанням електричної енергії, послуг оператора системи розподілу та системи передачі, та ПДВ.

При цьому, такі складові ціни поставки електричної енергії як вартість послуг оператора системи розподілу, вартість послуг оператора системи передачі, є розрахунковими, що визначаються відповідно до постанов НКРЕКП, тоді як вартість додаткових послуг, пов`язаних з електропостачанням споживачу не є регуляторною ціною.

У подальшому, після проведення тендеру, відповідачем у тексті Договорі, без будь-яких погоджень з позивачем, встановлено грошовий розмір складових вартості договору за одиницю (1 кВТ.г), однак будь-яких доказів погодження розміру таких складових матеріали справи не місять, а навпаки свідчать про протилежне, оскільки ані в тендерній документації, ані в тендерній пропозиції дані щодо розміру складових ціни за одиницю виміру Договору відсутні.

Враховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що сторони на етапі проведення тендеру та визначення його переможця, попри те, що тендерна документації та тендерна пропозиція містила розмір ціни електричної енергії за одиницю (1 кВТ.г ) та загальну сум Договору, не узгоджували грошовий розмір складових такої ціни.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача про те, що укладання Договору за результатами проведення тендеру, відбулося в електронній формі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ч. 1 ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Приписами ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Електронні договори та електронні правочини можуть укладатися в інформаційно телекомунікаційних системах (системи, які виконують обробку інформації під час укладення електронного правочину, наприклад, інтернет-магазин) чи за допомогою обміну електронними документами та листами (ст. 207 ЦК України). Щодо господарських договорів, то ч. 1 ст. 181 ГК України допускає їх укладення у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення такого виду договорів.

Електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Зазначене визначення схоже за змістом з визначенням терміну «договір» у ст. 626 ЦК України, різниця полягає лише в електронній формі укладення (п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Кваліфікований електронний підпис удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключ (п. 23 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги»).

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.ч. 1-2, ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, яка використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершує створення електронного документа.

Отже, без електронного підпису електронний документ не вважається створеним та не може розглядатися судом як доказ існування між сторонами договірних правовідносин.

Проте, жодного доказу, що підтверджує підписання сторонами Договору з накладанням електронного цифрового підпису, суду не надано.

До того ж, між сторонами договору не впроваджувалась процедура електронного документообігу, а сторони надсилали документи через електронну пошту без дотримання вимог стосовно наявності обов`язкових реквізитів електронного документа й без завірення його своїм електронним підписом. Тому надані відповідачем скриншоти листів не є належними письмовими електронними доказами в обґрунтування своєї правової позиції у справі.

Також, суд критично оцінює посилання відповідача про направлення підписаного ним примірника Договору у паперовій формі позивачу, оскільки наданий відповідачем фіскальний чек про направлення поштового листа, додатком до якого є Договір, датований 23.02.2021, у той же час оприлюднення підписаного Договору в електронній системі публічних закупівель «Prozorro» відбулося 15.02.2021. До того ж, відсутність опису вкладення поштового відправлення унеможливлюють встановлення який саме пакет документів було направлено позивачу.

Зазначене в сукупності дає суду підстави вважати, що на сайті були розміщені скан-копії Договору, який є додатком до листа, направленого електронною поштою. У свою чергу, вказаний лист (та власне Договір) не був скріплений електронним цифровим підписом. Як слід, не можна вважати, що Договір укладений в електронній формі.

Посилання відповідача на ч. 3 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за якою укладання Договору можливе з використанням аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) є неспроможними, оскільки, всупереч вказаній нормі, відповідачем не надана письмова згода сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Доказів підписання Договору в паперовій письмовій формі, що власне й передбачено п. 1.1. Договору, до суду також не надано.

Слід зазначити, що надіслання відповідачем 23.02.2021 Договору в паперовому вигляді для підписання позивачем, вказує на порушення строків підписання договору, встановлених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про публічні закупівлі». Тобто, навіть у разі підписання сторонами такого Договору, він є нікчемним.

Враховуючи викладене, поза межами доведення залишились посилання відповідача, що отримання електричної енергії відбувалося на підставі Договору.

Тобто, господарським судом встановлено, що між позивачем та відповідачем не існувало будь-який договірних правовідносин, якими б було врегульовано питання поставки електричної енергії у період, з визначенням обсягу та ціни. Отже, відповідач безпідставно вигодонабув за рахунок позивача електричну енергію, внаслідок чого до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положеннями ч. 2 ст. 1213 ЦК України втановлено, що у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Враховуючи те, що електрична енергія як товар та як об`єкт цивільних правовідносин за своєю суттю, враховуючи норми ч. 1 ст. 185 ЦК України, є споживною річчю, тобто такою яка внаслідок одноразового її використання споживається, застосовуються положення ч. 2 ст. 1213 ЦК України.

Отже, господарський суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає вартість безпідставно спожитої електричної енергії, з урахуванням заяв позивача про збільшення розміру позовних вимог, яка на момент розгляду справи судом становить 1 400 061,38 грн.

Що стосується заявлених до стягнення збитків у розмірі 600 448,26 грн., господарський суд зазначає наступне.

Суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо застосування закону, який регулює спірні правовідносини.

Тобто, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, суд самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Таким чином, саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, встановлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Розрахована сума збитків складається з витрат позивача на послуги з передачі електричної енергії відповідачу, її розподілу та витрат зі здійснення операцій купівлі-продажу електричної енергії на ринку «на добу наперед», яку, як встановлено вище, споживав відповідач.

Тому такі витрати позивача не є наслідками неправомірної поведінки відповідача, пов`язані з постачанням електричної енергії та є нічим іншим, як складовою безпідставно набутої відповідачем вигоди.

Позивачем було здійснено постачання електричної енергії за власні кошти, що підтверджується актами приймання-передачі та платіжними дорученнями (а.с. 40-55 т. 1) та не заперечується відповідачем.

Враховуючи, наведений вище принцип jura novit curia («суд знає закони»), сума 600448,26 грн. кваліфікується за ознаками ст. 1212 ЦК України та підлягає стягненню з відповідача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129 ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНСОЛ Україна до Комунального виробничого підприємства Краматорський водоканал про стягнення 2 000 509,64 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального виробничого підприємства Краматорський водоканал (84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Південна, буд. 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНСОЛ Україна (45000, Волинська область, м. Ковель, вул. Залізнична, буд. 5, ) вартість спожитої електричної енергії у розмірі 1 400 061,38 грн., витрати на послуги з передачі електричної енергії відповідачу у розмірі 124 341,56 грн., витрати на розподіл електричної енергії у розмірі 474 554,18 грн. та витрати, пов`язані зі здійсненням операцій купівлі-продажу електричної енергії на ринку «на добу наперед» у розмірі 1 552,52 грн.; витрати на оплату судового збору в сумі 30 007,64 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 10.01.2022 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13.01.2022.

Згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи у порядку та строки передбаченими ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ЕНСОЛ Україна (45000, Волинська область, м. Ковель, вул. Залізнична, буд. 5, )

Відповідач: Комунальне виробниче підприємство Краматорський водоканал (84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Південна, буд. 6, )

Головуючий суддя О.М. Сковородіна

Суддя А.М. Устимова

Суддя Е.В. Зекунов