ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" січня 2022 р. Справа № 924/1141/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., при секретарі судового засідання Сарело Р.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав", м. Київ

до фізичної особи - підприємця Бресь Алли Сергіївни, м. Хмельницький

про стягнення грошей

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - приватна організація "Українська ліга авторських і суміжних прав", м. Київ,

та третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами", м. Київ

за участю представників учасників справи: не з`явились

встановив:

Позивач у позові просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла через неналежне виконання договору № КБР-504/01/20-Н від 01.01.20 в розмірі 43 222, 23 грн., з яких: 37 950 грн. основний борг, 1 422, 14 грн. 3% річних, 3 850, 09 грн. інфляційних.

Обгрунтовуючи позов, позивач зазначає про порушення відповідачем умов договору про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах (з урахуванням продовження його дії), щодо строків здійснення оплати винагороди. При цьому, як зазначає позивач, слід врахувати, що передбачений договором механізм розстрочки є таким, що на даний час не діє. Крім того, позивач вказує, що підстави для невиконання договору (його розірвання, припинення чи визнання недійсним) відсутні.

Отже, сума заборгованості відповідача перед позивачем дорівнює: 3 300 грн. х 11 місяців першого року дії договору = 36 300 грн. та 3 300 грн. х 12 місяців дії договору за другий рік = 39 600 грн. Всього 75 900 грн. За таких обставин, враховуючи, що позивач, згідно договору має право на 50% винагороди (решта 50% належить авторській організації), сума основного боргу дорівнює 37 950 грн.

Нарахування річних та інфляційних проведено з посиланням на ст. 625 ЦКУ.

Позивач та треті особи своїх представників до суду не направили, будь-яких пояснень, клопотань або заяв не подали. Належність повідомлення даних учасників справи про дату, місце та час судового засідання підтверджується надісланням їм на їх електронні адреси ухвали суду від 21.12.21 (з відповідними відомостями), про що свідчить підпис відповідального працівника канцелярії суду на штампі вказаної ухвали про її направлення.

Відповідач свого представника до суду також не направив, письмового відзиву не подав. Повідомляючи відповідача про розгляд даної справи в суді, йому направлялись ухвали суду від 22.11.21 та від 21.12.21 про відкриття провадження у справі та про призначення справи до судового розгляду по суті за адресою, вказаною у позові. Кореспонденція суду за даною адресою повернута поштою з відміткою - „адресат відсутній за вказаною адресою". Проте, суд виходить з того, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом, оскільки вищевказана адреса відповідача, відповідно витягу з ЄДРЮОФОПГФ є реєстраційною.

При цьому, суд прийняв до уваги положення ч. 7 ст. 120 ГПК України де вказано, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. В даному разі слід вказати, що адреса відповідача, вказана у витягу з ЄДРЮОФОПГФ, є останньою відомою суду.

Крім того, згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК, днем вручення судового рішення (за ст. 232 ГПК ухвала є одним з видів судового рішення) є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд, в силу ч. 9 ст. 165 ГПКУ, розглядає справу за наявними матеріалами.

Матеріалами справи встановлено.

01.01.20. між громадською спілкою „Українська ліга авторських та суміжних прав" (суміжна організація/позивач), приватною організацією „Організація колективного управління авторськими та суміжними правами (авторська організація/третя особа 2), приватною організацією „Українська ліга авторських і суміжних прав (ПО УЛАСП/третя особа 1) та ФОП Бресь А.С. (відповідач/користувач) укладено договір № КБР-504/01/20-Н про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах, в силу якого користувач доручає ПО УЛАСП укласти від його імені та за його рахунок договори, за якими користувач отримає одночасно як дозвіл на використання (способом публічного виконання) майнових прав щодо об`єктів авторського права (творів), так і дозвіл на використання (способом публічного виконання) майнових прав щодо об`єктів суміжних прав (фонограм та зафіксованих у них виконань).

Згідно п. 1.2. договору сторони останнього передбачають особливий порядок перерахування коштів від користувача до авторської організації та суміжної організації, який при цьому не пов`язаний з жодними додатковими витратами з боку користувача, а направлений на раціональний поділ роялті за напрямками оплати за використання об`єктів авторських прав та суміжних прав.

Згідно п. 3.1. договору договір про надання дозволу на використання суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав укладається строком на 1 (один) рік (з автоматичною пролонгацією) і є за своєю правовою природою ліцензійним договором. В силу п. 3.2. договору договір про надання дозволу на використання авторського права та виплату винагороди за користування об`єктами авторського права укладається строком на 1 (один) рік (з автоматичною пролонгацією) і є за своєю правовою природою ліцензійним договором.

В силу п. 3.3. договору за договорами, зазначеними в п. 3.1. та 3.2. користувач здійснює оплату за 1 (один) рік шляхом виплат в розстрочку, а саме здійснює оплату щомісячними платежами. При цьому, користувачем здійснюється оплата єдиним платежем як за авторські, так і за суміжні права (єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права) в розмірі що зазначається в додатку № 3 до цього договору на рахунок ПО УЛАСП.

Згідно пунктів 3.4 та 3.5. договору:

- механізм розстрочки передбачений цим договором діє наступним чином. Користувач активує механізм розстрочки шляхом здійснення першого єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права (роялті) в повному обсязі не пізніше 15-ти днів з дати підписання цього договору. Режим розстрочки за загальним правилом за цим договором діє без обмеження строку. В той же час, якщо користувач не сплачував єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права два календарних місяці поспіль, то механізм розстрочки припиняє дію достроково і розпочинають діяти умови річної оплати (умови річної оплати означають: оплату за рік у вигляді повної передоплати, причому її строк здійснення вважається таким, що настав, і це правило стосується кожного з дозволів: як стосовно авторських прав, так і стосовно суміжних прав). Підставою для оплати в цьому випадку є сам цей договір з додатками до нього;

- отриманий ПО УЛАСП від користувача єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховується ПО УЛАСП на рахунок суміжної організації та на рахунок авторської організації. Пропорції щодо перерахування на суміжну організацію та на авторську організацію дотримується ПО УЛАСП завжди в рівних частках (50% на 50%). Тобто, 50% від зазначеного платежу користувача має отримати суміжна організація, а інші 50% авторська організація.

Договір (далі основний договір) підписаний всіма чотирма сторонами та скріплений печатками авторської, суміжної організацій та ПО УЛАСП.

Додатком № 1 до вищевказаного основного договору є договір про надання дозволу на використання об`єктів суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав, укладений між тими ж сторонами, за яким користувач від імені якого діє ПО УЛАСП, здійснює на території (загальна площа закладу, стосовно якої надається дозвіл) використання в комерційній діяльності об`єктів суміжних прав шляхом їх публічного виконання, а суміжна організація надає стосовно території користувачу на умовах визначених цим договором, дозвіл (невиключну ліцензію) на публічне виконання об`єктів суміжних прав. Користувач, в свою чергу, зобов`язується виплатити винагороду (роялті) суміжній організації у чіткій відповідності з умовами основного договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.01.21, а в частині невиконаних фінансових зобов`язань, фінансових санкцій та будь-яких інших зобов`язань - до їх повного виконання (п. 5.1.). У випадку, якщо жодна з сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії цієї ліцензійної угоди протягом місяця до настання зазначеної в п. 5.1. дати, дія цієї ліцензійної угоди вважається подовженою на той самий строк і на тих же умовах, і так кожного разу коли протягом місяця до завершення строку дії цієї ліцензійної угоди не буде належного повідомлення про припинення (п. 5.2.).

Додатком № 2 до основного договору є договір про надання дозволу на використання об`єктів авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права від 01.01.20, підписаний тими ж сторонами, за яким користувач, від імені якого діє ПО УЛАСП здійснює на території (загальна площа закладу, стосовно якої надається дозвіл) використання в комерційній діяльності об`єктів авторського права шляхом їх публічного виконання, а авторська організація надає стосовно території користувачу на умовах, визначених цим договором, дозвіл (невиключну ліцензію) на публічне виконання об`єктів авторських прав. Користувач, в свою чергу, зобов`язується виплатити винагороду (роялті) авторській організації у чіткій відповідності з умовами основного договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.01.21, а в частині невиконаних фінансових зобов`язань, фінансових санкцій та будь-яких інших зобов`язань - до їх повного виконання (п. 5.1.). У випадку, якщо жодна з сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії цієї ліцензійної угоди протягом місяця до настання зазначеної в п. 5.1. дати, дія цієї ліцензійної угоди вважається подовженою на той самий строк і на тих же умовах, і так кожного разу коли протягом місяця до завершення строку дії цієї ліцензійної угоди не буде належного повідомлення про припинення (п. 5.2.).

Додатком № 3 до основного договору є перелік закладів, в яких користувач здійснює використання об`єктів суміжних прав та об`єктів авторських прав, де сторони погодили також розмір єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права, який дорівнює 3 300 грн. Додаток також підписаний всіма сторонами та скріплений печатками позивача та третіх осіб.

Додаток № 4 до основного договору - форма звіту. Додаток № 5 - угода щодо питань обробки персональних даних в процесі взаємодії.

Дослідивши надані докази, давши їм оцінку в сукупності, при аналізі норм діючого законодавства, яке регулює спірні відносини, суд врахував таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, як суміжна організація, наряду з третіми особами, як авторська організація та як особа, що виконує допоміжні функції щодо поділу винагороди, а також відповідач, як користувач, уклали договір № КБР 504/01/20-Н про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах від 01.01.20. (далі Основний договір). При цьому, сторони визначили умови, свої права та обов`язки, які є обов`язковими для них.

Аналізуючи предмет вказаного договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин є договором про надання послуг - відповідач доручає, а ПО „Українська ліга авторських і суміжних прав" (третя особа 1) надає послуги по укладенню, від імені відповідача, договорів щодо отримання відповідачем дозволів на використання майнових прав щодо об`єктів авторського та суміжних прав.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Крім того, позивач та відповідач є також сторонами договору про надання дозволу на використання об`єктів суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав від 01.01.20р., де позивач є суміжною організацією, а відповідач - користувачем. (далі договір № 1). При цьому, даний договір укладено в рамках виконання вищевказаного договору № КБР-504/01/20-Н від 01.01.20 та є додатком № 1 до нього.

Поряд з зазначеним, відповідач є також стороною договору (користувачем) від 01.01.20 про надання дозволу на використання об`єктів авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права, який (договір) також укладено в рамках виконання договору № КБР-504/01/20-Н від 01.01.20 та є додатком № 2 до нього (далі договір № 2).

Таким чином, за основним договором відповідач доручив ПО „Українська ліга авторських і суміжних прав" укласти від його імені договори № 1 та 2, що і було виконано.

Зокрема, згідно договору № 1, сторонами якого, в тому числі, є позивач та відповідач, відповідач здійснює та території використання в комерційній діяльності об`єктів суміжних прав шляхом їх публічного виконання, а суміжна організація/позивач надає стосовно території користувачу на умовах, визначених цим договором, дозвіл (невиключну ліцензію) на публічне виконання об`єктів суміжних прав. Користувач/відповідач в свою чергу зобов`язується виплатити винагороду (роялті) суміжній організації у чіткій відповідності з умовами основного договору.

При цьому, згідно розділу 2 договору: територія - загальна площа закладу, стосовно якої надається дозвіл; роялті - загальна винагорода, яка повинна бути сплачена користувачем (відповідачем) суміжній організації (позивачу) за використання об`єктів суміжних прав на умовах цієї ліцензійної угоди; об`єкти суміжних прав - фонограми та зафіксовані у них виконання без обмежень і виключень (тобто всі фонограми і зафіксовані в них виконання щодо яких суміжною організацією здійснюється розширене колективне управління).

Крім того, за ст. 1 Закону „Про авторське право і суміжні права": публічне виконання - подання творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім`ї або близьких знайомих цієї сім`ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

В силу ст. 35 вказаного вище Закону (в редакції, станом на час укладення договору) об`єктами суміжних прав, незалежно від призначення, змісту, оцінки, способу і форми вираження, є: а) виконання літературних, драматичних, музичних, музично-драматичних, хореографічних, фольклорних та інших творів; б) фонограми, відеограми; в) передачі (програми) організацій мовлення. Первинними суб`єктами суміжних прав є виконавець, виробник фонограми, виробник відеограми, організація мовлення. Суміжне право виникає внаслідок факту виконання твору, виробництва фонограми, виробництва відеограми, оприлюднення передачі організації мовлення (ст. 37 Закону). Майнові права виконавців можуть передаватися (відчужуватися) іншим особам на підставі договору, в якому визначаються спосіб використання виконань, розмір і порядок виплати винагороди, строк дії договору і використання виконань, територія, на яку розповсюджуються передані права тощо (ст. 39 Закону).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами.

Враховуючи вищевказане, відповідач, підписавши основний договір та договір № 1 (додаток до основного договору) взяв на себе зобов`язання виплатити винагороду позивачу, як суміжній організації у чіткій відповідності з умовами основного договору, тобто здійснити оплату за 1 рік шляхом виплати в розстрочку щомісячних платежів. Механізм розстрочки визначений п. 3.4. основного договору, який встановлює, що механізм розстрочки передбачений цим договором діє наступним чином: користувач активує механізм розстрочки шляхом здійснення першого єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права (роялті) в повному обсязі не пізніше 15-ти днів з дати підписання цього договору; режим розстрочки за загальним правилом за цим договором діє без обмеження строку; в той же час, якщо користувач не сплачував єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права два календарних місяці поспіль, то механізм розстрочки припиняє дію достроково і розпочинають діяти умови річної оплати (умови річної оплати означають: оплату за рік у вигляді повної передоплати, причому її строк здійснення вважається таким, що настав, і це правило стосується кожного з дозволів: як стосовно авторських прав, так і стосовно суміжних прав). Підставою для оплати в цьому випадку є сам цей договір з додатками до нього.

Враховуючи вказані договірні положення, обов`язок оплати винагороди за договором виникає у відповідача: або шляхом розстрочки - не пізніше 15 днів з дати підписання основного договору у розмірі першого єдиного щомісячного сукупного платежу, тобто до 16.01.20 та до кожного 16 числа наступних місяців; або шляхом річної оплати у розмірі повної передоплати за рік (у разі не активації механізму розстрочки) з 17.03.20 - несплата єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права два календарних місяці поспіль.

Таким чином, враховуючи відсутність доказів оплати відповідачем першого платежу до 16.01.20, механізм розстрочки не активовано. Тому, з 17.03.20 почав діяти механізм річної оплати, тобто, в відповідача виник обов`язок щодо оплати винагороди в розмірі повної передоплати за рік. Тому, враховуючи що згідно додатку № 3 до основного договору розмір єдиного щомісячного сукупного платежу становить 3 300 грн., повна передоплата за 2020 рік (12 місяців) дорівнює 39 600 грн. (3 300 х 12), яка мала бути оплачена станом на 17.03.20. Однак, доказів оплати даної суми в зазначені строки у справі відсутні.

Крім того, слід зазначити, що за п. 5.2. договору № 1 (додаток № 1 до основного договору) у випадку, якщо жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії цієї ліцензійної угоди (договору № 1) протягом місяця до настання зазначеної в п. 5.1. дати, дія договору вважається продовженою на той самий строк і на тих же умовах. Тому, враховуючи відсутність у справі доказів здійснення сторонами повідомлень про припинення дії договору, строк дії договору № 1 продовжено на 1 рік - 2021. При цьому, умови щодо оплати винагороди за цей рік такі ж, як і за попередній, в тому числі щодо ненастання механізму розстрочки та застосування річної попередньої оплати з 17.03.21, враховуючи відсутність доказів оплати за 2021 рік.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи вказані законодавчі положення, а також відсутність у справі доказів оплати відповідачем винагороди за договором у передбачені ним строки, доводи позивача про наявність боргу обґрунтовані. При цьому, слід зазначити, що згідно умов основного договору (п. 3.3.) оплата винагороди здійснюється єдиним платежем як за авторські, так і за суміжні права в розмірі вказаному у додатку № 3 - 3 300 грн. Тобто, розмір оплати 3 300 грн. є сукупним платежем за двома договорами - про надання дозволу на використання об`єктів суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав (договір № 1/додаток № 1 до основного договору) та про надання дозволу на використання об`єктів авторських прав та виплату винагороди за використання об`єктів авторських прав (договір № 2/додаток № 2 до основного договору). Відповідач є платником за обома вищевказаними договорами. Позивач же, є отримувачем коштів (винагороди) лише за договором № 1, де він є суміжною організацією. Отримувачем коштів за договором № 2 є авторська організація - приватна організація „Організація колективного управління авторськими та суміжними правами". При цьому, згідно п. 3.5. основного договору отриманий від користувача єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховуються на рахунок суміжної організації (позивача) та на рахунок авторської організації. Пропорції щодо перерахування на суміжну організацію та на авторську організацію дотримуються завжди в рівних частках (50% на 50%), тобто, 50% від зазначеного платежу має отримати суміжна організація, а інші 50% авторська організація.

Отже, розмір боргу на користь позивача становить:

- 1) 3 300 грн. місячний платіж х 11 місяців першого року договору (11 місяців заявлено в позові) = 36 300 грн. (за 2020 рік);

- 2) 12 місяців х 3 300 грн. = 39 600 грн. (за 2021 рік);

- 3) 36 300 грн. плюс 39 600 грн. = 75 900 грн. (сукупний платіж за двома договорами за два роки);

- 4) 75 900 грн. поділити на 2 = 37 950 грн. (50% винагороди, які належать позивачу).

Отже, позов в частині основного боргу обґрунтований та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, враховуючи наявність основної заборгованості, вимоги в частині стягнення інфляційних і річних відповідають чинному законодавству, та підлягають задоволенню в заявленому розмірі, який підтверджується розрахунком.

Судовий збір, в силу ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу буде вирішено в порядку ч. 8 ст. 129 ГПКУ, в разі дотримання позивачем відповідної процедури.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Бресь Алли Сергіївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" (02002, м. Київ, вул. А. Аболмасова, 5, група приміщень 57, оф. 7, , р/р НОМЕР_2 в ПАТ "Приватбанк" в м. Київ, МФО 305299) 37 950 грн. (тридцять сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят грн. 14 коп.) основного боргу, 1 422, 14 грн. (одна тисяча чотириста двадцять дві грн. 14 коп.) 3% річних, 3 850, 09 грн. (три тисячі вісімсот п`ятдесят грн. 09 коп.) інфляційних та 2 270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено 12.01.22р.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддруковано/надіслано 6 прим.:

1- до справи

2- позивачу ()

3 - відповідачу (29000, м. Хмельницький, вул. Камянецька, буд. 54, кв. 26) рек. з пов.

4 - ПО "Українська ліга авторських і суміжних прав" ()

5 - ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" ()

6 - Сербуль О.Ю. ( ІНФОРМАЦІЯ_1