ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

05 січня 2022 року Справа № 923/1606/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М. Б., розглянувши справу

за позовом

позивача-1: ОСОБА_1 , м.Роздільна Одеської області

позивача-2: ОСОБА_2 , м.Одеса

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Ольшевського Костянтина Валерійовича, с.Красне, Скадовського району Херсонської області

відповідача-3: ОСОБА_2 , м.Одеса

про розірвання договору про спільну діяльність без створення юридичної особи

в с т а н о в и в:

Позивач-1 ОСОБА_1 , м.Роздольна Одеської області та позивач-2 ОСОБА_2 , м.Одеса звернулись до Господарського суду Херсонської області із позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця Ольшевського Костянтина Валерійовича, Скадовський район Херсонської області, відповідача-3 ОСОБА_2 , м.Одеса про розірвання договору про спільну діяльність без створення юридичної особи.

Ухвалою від 14.12.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк та спосіб усунення недоліків, окрім іншого, шляхом надання правового обґрунтування щодо підстав звернення із даним позовом до суду господарської юрисдикції.

30.12.2021 до суду від представника позивачів надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви разом з уточненою редакцією позову.

Дослідивши матеріали позовної заяви, заяви про усунення недоліків, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

Так обґрунтовуючи підстави звернення із даним позовом до Господарського суду Херсонської області представник позивачів, зокрема, зазначив про наступне.

Предметом спору у даній справі є вимога про розірвання Договору про спільну діяльність без створення юридичної особи від 11.08.2012, зареєстрованого в реєстрі за №1169, укладеного з однієї сторони фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а з іншої сторони фізичною особою-підприємцем Ольшевським К.В.

Згідно п.12.1 Договору встановлено, що всі суперечки між Сторонами, з яких не було досягнуто згоди, розв`язуються у відповідності до законодавства України в господарському суді.

Тобто сторони за Договором дійшли згоди щодо місця вирішення спорів за Договором про спільну діяльність від 11.08.2012 - господарський суд.

Таким чином, за твердженням заявників, враховуючи обов`язковість договірних відносин (ст.629 ЦК України), які є обов`язковими для виконання Сторонами, а також те, що п.12.1 Договору не містить доказів його недійсності, за яким Сторони договору передбачили договірну підсудність у разі суперечок між Сторонами, яка повинна бути врахована та прийнята до уваги судом при визначенні підсудності справи саме господарській юрисдикції.

Статтею 1 ГПК України встановлено, що ГПК України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Згідно з ч.1 ст.4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до частини 2 статті 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

При цьому, згідно з частинами 1, 3, 4 статті 45 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу; позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу; відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів визначена статтею 20 ГПК України.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 ч.1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав у юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції (частина 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Водночас, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду лише у справах про банкрутство та з корпоративних відносин.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом позову у цій справі є немайнова вимога позивачів про розірвання Договору про спільну діяльність без створення юридичної особи, укладеного між фізичними особами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем Ольшевським К.В.

Як свідчать матеріали справи, сторонами цього спору, а саме - позивачами виступають фізичні особи, які не є підприємцями.

В силу ч.1 ст.167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав. Участь у товаристві майном і узгодження між учасниками спільного управління ним наділяє учасника корпоративними правами, а тому відносини щодо цих прав мають характер корпоративних правовідносин (ч.3 ст.167 ГК України).

Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи. Власник корпоративних прав бере участь у капіталі господарської організації, а реалізація правомочностей, які надаються власнику корпоративних прав, надає йому можливість впливати на діяльність господарської організації.

Справи, що виникають з корпоративних відносин - це, по-перше, спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), по-друге, спори між учасниками (засновниками, акціонерами) господарського товариства, що пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства та ґрунтуються на корпоративних правах, тобто на правах і правомочностях особи, передбачених законом і статутними документами, у зв`язку з наявністю у цієї особи частини в статутному фонді (майні) господарського товариства.

Таким чином, за змістом статті 167 ГК України, ознаками корпоративних прав є те, що суб`єктом цих прав є особа, яка має частку в статутному фонді (майні) товариства та набула правомочностей, передбачених законом та статутом товариства (організаційних та майнових).

Даний спір не є корпоративним.

Як вбачається з позовної заяви, даний спір виник між сторонами з приводу виконання укладеного між ними правочину (Договору про спільну діяльність без створення юридичної особи) та не спрямований на захист порушених корпоративних прав позивачів, а відтак, з огляду на суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності, суд відзначає, що цей спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Щодо тверджень відносно того, що сторони спірного договору передбачили договірну підсудність в самому Договорі про спільну діяльність, суд зауважує наступне.

За приписами Господарського процесуального кодексу України, підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ. Можливості визначення підсудності справи самими сторонами у договорі (договірної підсудності) названим Кодексом не передбачено.

Водночас, у відповідності до положень ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

З огляду на викладене, даний спір має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

За таких обставин, спір у даній справі є таким, що підлягає вирішенню судом цивільної юрисдикції, а тому згідно з п.1 ч.1 ст.175 ГПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Керуючись ст.ст.175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом позивача-1 ОСОБА_1 , м.Роздольна Одеської області та позивача-2 ОСОБА_2 , м.Одеса до відповідача Фізичної особи-підприємця Ольшевського Костянтина Валерійовича, Скадовський район Херсонської області, відповідача-3 ОСОБА_2 , м.Одеса про розірвання Договору про спільну діяльність без створення юридичної особи.

2. Повернути позовну заяву та додані до неї документи на 26 арк. (в т.ч. квитанція про сплату 2270,00 грн. судового збору), заяву про усунення недоліків позовної заяви та додані до неї документи на 20 арк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст.254-257 ГПК України.

Ухвалу підписано 05.01.22.

Суддя М.Б. Сулімовська