РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.01.2022Справа № 910/18321/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Державного агентства резерву України про стягнення 312 506,10 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 312 506,10 грн. заборгованості за договором відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву № ПЗ/НР-032787/НЮ від 08.07.2003 року на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629, 936 ЦК України та ст. 193 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від учасників справи у встановлений законом строк не надано.

07.12.2021 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з огляду на те, що витрати на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву за І-ІІ квартал 2021 року не узгоджено з відповідачем, оскільки не підписані акти взаєморозрахунків фактичних витрат на суму заявлену позивачем.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.07.2003 року між Державним комітетом з державного матеріального резерву, правонаступником якого є Державне агентство резерву України (комітет) та Державним територіально-галузевим об`єднанням "Південно-Західна залізниця", правонаступником якого є АТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця" (зберігач) укладено договір № ПЗ/НР-032787/НЮ відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву (далі - договір), предметом якого є зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву без користування ними зберігачем, що здійснюється на складських приміщеннях, майданчиках зберігача (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору комітет передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання цінності згідно з затвердженою номенклатурою у кількості та за вартістю згідно з актом форми № 1. Передбачені договором форми актів затверджуються комітетом.

Згідно п. 2.1 договору зберігач зобов`язаний забезпечити належне зберігання цінностей і вести бухгалтерський облік на позабалансовому рахунку зберігача.

Пунктом 2.8 договору передбачено, що зберігач щороку разом з річним звітом форми № 12 зобов`язаний подавати зведений кошторис витрат на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на наступний рік згідно "Порядку відшкодування залізницям України витрат, пов`язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей мобілізаційного резерву", який погоджений Держкомрезервом України і Укрзалізницею від 17.01.2003, а також плани зміни та освіження матеріальних Цінностей мобілізаційного резерву на рік, що планується.

Відповідно до п. 3 договору комітет зобов`язаний: відшкодувати зберігачу витрати на зберігання цінностей згідно з погодженим зведеним кошторисом витрат між зберігачем та комітетом у межах асигнувань, передбачених на ці цілі. Оплачувати зберігач вартість робіт із закладення (поставки) цінностей за узгодженими регульованими або договірними оптово-відпускними цінами, що діють на час закладення (поставки). Контролювати додержання умов зберігання цінностей, їх наявність та якісний стан. Повертати зберігачу погоджений, або з зауваженнями, кошторис витрат на зберігання цінностей протягом 30 днів з моменту його отримання.

Відшкодування витрат за зберігання цінностей визначається згідно з щорічно погодженим комітетом зведеним кошторисом витрат зберігача, який здійснює відповідальне зберігання цих цінностей мобілізаційного резерву (пункт 4.1 договору).

У пункті 4.3 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 19.11.2014 року) сторони погодили, що зберігач надає комітетові щоквартально до 15 числа місяця, наступного за звітним, звіти про фактичні витрати за зберігання цінностей, що підтверджується актом по відшкодуванню витрат за зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву.

Згідно п. 4.4 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 19.11.2014) оплата витрат (з урахуванням податку на додану вартість) зберігачу за зберігання цінностей мобілізаційного резерву Держрезервом здійснюється на підставі актів по відшкодуванню витрат за зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву не пізніше 30 числа місяця наступного за звітним кварталом.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом усього терміну зберігання цінностей мобілізаційного резерву (пункт 7.3 договору).

На виконання умов договору відповідач передав позивачу в особі його регіональної філії "Південно-Західна залізниця" на зберігання матеріальні цінності, що сторонами не заперечується.

На виконання пункту 4.1 договору позивач листом вих. № Н/НЗД-08/105 від 29.01.2021 року направив на адресу відповідача кошторис витрат на зберігання матеріальних цінностей державного (мобілізаційного) резерву на 2021 рік, у відповідності до якого витрати відповідача на зберігання матеріальних цінностей у 2021 році складатимуть 840 439,92 грн. з ПДВ, з яких: у І кварталі 2021 року - 256 939,37 грн., у ІІ кварталі 2021 року - 186 668,63 грн., у ІІІ кварталі 2021 року - 182 175,77 грн., у IV кварталі 2021 року - 214 656,16 грн.

Листом вих. № 1064/0/4-21 від 29.04.2021 року відповідач повідомив позивача про непогодження кошторису та повернення його на доопрацювання згідно викладених у вказаному листу зауважень.

Листом вих. № Н/НЗІ-08/943 від 02.07.2021 року позивач направив на адресу відповідача доопрацьований кошторис витрат на зберігання цінностей мобілізаційного резерву на 2021 рік, у відповідності до якого витрати позивача на зберігання матеріальних цінностей у 2021 році складатимуть 744 976,12 грн. з ПДВ.

Також на виконання пункту 4.3 договору позивач листом вих. № Н/НЗІ-08/943 від 02.07.2021 року направив на адресу відповідача звіт про витрати на зберігання матеріальних цінностей за І квартал 2021 року та акт на відшкодування витрат на зберігання матеріальних цінностей за І квартал 2021 року на суму 187 259,05 грн.

Листом вих. № Н/НЗД-08/1004 від 14.07.2021 року позивач направив на адресу відповідача звіт про витрати на зберігання матеріальних цінностей за ІІ квартал 2021 року та акт на відшкодування витрат на зберігання матеріальних цінностей за ІІ квартал 2021 року на суму 125 247,05 грн.

Листом вих. № 1803/0/4-21 від 26.07.2021 року відповідач направив позивачу погоджений кошторис витрат на зберігання матеріальних цінностей державного (мобілізаційного) резерву на 2021 рік на суму 744 976,12 грн. з ПДВ.

Згідно наданих позивачем документів витрати на зберігання матеріальних цінностей у І кварталі 2021 року склали 187 259,05 грн., що підтверджується звітом про витрати на зберігання матеріальних цінностей за І квартал 2021 року та актом на відшкодування витрат на зберігання матеріальних цінностей за І квартал 2021 року на суму 187 259,05 грн., а у ІІ кварталі 2021 року - 125 247,05 грн., що підтверджується звітом про витрати на зберігання матеріальних цінностей за ІІ квартал 2021 року та актом на відшкодування витрат на зберігання матеріальних цінностей за ІІ квартал 2021 року на суму 125 247,05 грн.

Вказані акти на відшкодування витрат на зберігання цінностей та звіти про витрати на зберігання цінностей за І-ІІ квартали 2021 року (разом із документами, які підтверджують витрати на зберігання цінностей) були направлені відповідачу із листами вих. № Н/НЗІ-08/943 від 02.07.2021 року та № Н/НЗД-08/1004 від 14.07.2021 року.

Факт одержання відповідачем вказаних листів із долученими до них документами, зокрема, звітом про витрати на зберігання матеріальних цінностей за І квартал 2021 року, який погоджений (затверджений) та підписаний позивачем та відповідачем, актом на відшкодування витрат на зберігання матеріальних цінностей за І квартал 2021 року на суму 187 259,05 грн., звітом про витрати на зберігання матеріальних цінностей за ІІ квартал 2021 року та актом на відшкодування витрат на зберігання матеріальних цінностей за ІІ квартал 2021 року на суму 125 247,05 грн., підтверджується наявними в матеріалах справи описами вкладення в цінні листи, фіскальними чеками та накладними відділення поштового зв`язку.

Проте, направлені позивачем у липні 2021 року документи відповідач не повернув позивачу з погодженням або без погодження, із зазначенням недоліків, а відтак не підписання відповідачем актів не свідчить про відсутність (невиникнення) у відповідача обов`язку із відшкодування позивачу витрат на зберігання цінностей, а відтак і не є обґрунтованою підставою для відмови від сплати на користь позивача відшкодування витрат на зберігання.

Поясненнями позивача, які викладені в позовній заяві, частково відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву, кошторисом витрат на зберігання матеріальних цінностей державного (мобілізаційного) резерву на 2021 рік, який погоджено (затверджено) та підписано позивачем та відповідачем, та актами на відшкодування витрат зі зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву за I квартал 2021 року на суму 187 259,05 грн. та за ІІ квартал 2021 року на суму 125 247,05 грн., які містяться в матеріалах справи, підтверджується факт понесення позивачем витрат зі зберігання матеріальних цінностей за вищевказаним договором в спірний період на загальну суму 312 506,10 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача обов`язку за договором із відшкодування витрат на зберігання позивачем матеріальних цінностей за І квартал 2021 року на суму 187 259,05 грн. та за ІІ квартал 2021 року на суму 125 247,05 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання за договором, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання з відшкодування понесених позивачем витрат зі зберігання та на даний час має перед позивачем заборгованість за І-ІІ квартали 2021 у розмірі 312 506,10 грн.

Доказів оплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Частиною 1 ст. 936 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Частиною 1 ст. 946 ЦК України встановлено, що плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом було надано належну оцінку доводам відповідача, проте заперечення проти позовних вимог з посиланням на не підписання актів по відшкодуванню витрат за зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву за спірний період не приймаються судом до уваги, оскільки матеріали справи містять погоджений, затверджений обома сторонами та скріплений їх печатками кошторис витрат на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на 2021 рік.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення 312 506,10 грн. заборгованості підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного агентства резерву України (01601, м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 28; код 37472392) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; код 40075815) 312 506 (триста дванадцять тисяч п`ятсот шість) грн. 10 коп. заборгованості та 4 687 (чотири тисячі шістсот вісімдесят сім) грн. 59 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна