ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Черкаси справа № 925/1191/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Боровика С.С. з секретарем судового засідання Пастуховою О.С., за участю:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглядає у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

до товариства з обмеженою відповідальністю Елітпожсервіс

про розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернулось до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Елітпожсервіс про розірвання договору №002043-а від 24.05.2021.

Позивач також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на сплату судового збору за подання позову.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі і ухвалено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.11.2021.

Ухвалою суду від 10.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.01.2022.

У судове засідання 12.01.2022 представники сторін не з`явились, причин неявки не повідомили.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надіслав.

Частиною 1 статті 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи неявку сторін, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

24 травня 2021 року між Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТПОЖСЕРВІС» (виконавець) укладено договір №002043-а про надання послуг з розробки проекту системи пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу в приміщенні Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області по вул. Волонтерів, 4, м.Умань.

Згідно з пунктом 3.1. договору виконавець зобов`язувався надати послуги з розробки проекту системи пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу в приміщенні Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області по вул. Волонтерів, 4, м. Умань протягом 30-ти (тридцяти) календарних днів з моменту підписання договору, тобто до 23.06.2021.

Пунктом 7.1. договору передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2021 року.

Головним управлінням при прийомі робіт виявлено недоліки у наданні послуги, про що відповідно до вимог пункту 3.4. договору підготовлено акт від 09.07.2021 про виявлення недоліків у наданні послуг з розробки проекту системи пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу в приміщенні Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області по вул. Волонтерів, 4, м.Умань.

В Акті відображено наступні недоліки:

1)назва робочого проекту «Автоматична система пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу у будівлі Уманського відділу обслуговування громадян №1 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Волонтерів, 4» не відповідає п.1.1. договору «Послуги з розробки проекту системи пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу в приміщенні Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області по вул. Волонтерів, 4, м. Умань»;

2)робочим проектом розділ 4.2. запроектовано оповіщення про пожежу тип СО-4 з посиланням на ДБН В.2.2-40:2018 «Інклюзівність будівель та споруд», тоді як ДБН В.2.2-18:2007 «Заклади соціального захисту населення» п.7.6 не встановлено вимогу обладнувати приміщення закладів соціального захисту населення системою оповіщення про пожежу типу СО-4.

Згідно з п. 13 ДБН В.2.5-56:2014 зі змінами, приміщення закладів соціального захисту населення з кількістю поверхів 1-5 підлягають обладнанню системою оповіщення типу СО-2;

3)робочим проектом передбачено обладнання приміщень відділу

обслуговування громадян Головного управління системою пожежної сигналізації з

адресними компонентами з контролем кожної точки приміщення двома

пожежними сповіщувачами, тоді, як згідно з п.4.6. таблиці А. 1.додатку А ДБН

В.2.5-56:2014 дана вимога відсутня. Можливо обладнувати приміщення

безадресною системою автоматичної пожежної сигналізації з контролем кожної

точки одним пожежним сповіщувачем;

4)робочим проектом передбачено встановлення разом світлозвукових

оповіщувачів «Пожежа» та «Вихід» разом з гучномовцями мовленевого

оповіщення, що заборонено згідно з 9.4.11 ДБН В.2.5-56:2014.

Про вказані недоліки замовником проінформовано виконавця листами від 25.06.2021 вих. №2300-11-8/37273 та від 13.07.2021 вих. №2300-1102-8/40605 з оформленням та наданням у відповідності до вимог пункту 3.4 договору акту про виявлення недоліків у наданні послуг та вказано строки для їх усунення (до 27.07.2021), але виконавець зазначені недоліки не усунув.

Відповідно до пункту 4.5. договору сторони звільняються від відповідальності за повне чи часткове невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених договором, якщо воно сталося внаслідок дії форс-мажорних обставин, тобто обставин зовнішнього характеру, що виникли без вини сторін, поза їх волею або всупереч волі чи бажанню сторін, і які не можна було ні передбачити, ні уникнути, включаючи стихійні явища природного характеру, лиха техногенного та антропогенного походження, обставини суспільного життя, а також видання актів органів державної влади чи місцевого самоврядування, інші законні або незаконні заборонні заходи названих органів, які унеможливлюють виконання сторонами зобов`язань за цим договором або перешкоджають такому виконанню тощо.

Відповідно до пункту 3.3. Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України 15.07.2014 №40 (3) документом, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є сертифікат про форс-мажорні обставини, встановленої Торгово-промисловою палатою України форми, виданий ТТП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

В період з 27.07.2021 по 31.08.2021 виконавцем не надано доказів на підтвердження настання форс-мажорних обставин, що спричинили неналежне виконання умов договору, а тому підстави для звільнення виконавця від відповідальності відсутні.

Відповідно до пункту 6.3. договору до моменту узгодження заперечень по обсягу та/або якості наданої послуги вважається, що послуга не надана, обов`язку оплати у замовника не виникає.

Відповідно до пункту 6.5. договору усі спори, що пов`язані із виконанням договору вирішуються шляхом переговорів між сторонами або в судовому порядку.

ТОВ «ЕЛІТПОЖСЕРВІС» не відповідає на листи Головного управління (від 25.06.2021 вих. №2300-11-8/37273 та від 13.07.2021 вих. №2300-1102-8/40605), що є підставою вважати дії виконавця, як умисне затягування строків надання послуг та невиконання умов договору.

Відповідно до частини 2 статті 188 Господарського кодексу України 30.07.2021 Головним управлінням на адресу виконавця направлено два підписані та завірені печаткою примірники додаткової угоди про розірвання договору (лист від 29.07.2021 №2300-0803-8/43951).

Факт направлення Головним управлінням додаткової угоди про розірвання договору підтверджується описом поштового відправлення рекомендованого листа за трек № - 300.

За даними офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» лист за № -300 вручено виконавцю 02.08.2021.

Відповідно до частини 3 статті 188 ГК України сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Проте, виконавець станом на 31.08.2021 не повідомив замовника про

результати розгляду додаткової угоди про розірвання договору.

З огляду на викладені обставини позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору.

Загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України.

За змістом ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, припинення правовідношення, відшкодування збитків та іншим способом відшкодування майнової шкоди або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

З огляду на викладені обставини справи і наведені норми законодавства суд вимогу позивача із заявлених підстав визнає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд позов визнає обґрунтованим, доказаним і з заявлених у ньому підстав задовольняє повністю.

Відповідно до статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Розірвати договір №002043-а від 24.05.2021, укладений між Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТПОЖСЕРВІС».

3.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТПОЖСЕРВІС» (вул. Кирилівська, 40, м. Київ, 04080, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) 2270,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 12.01.2022.

Суддя С.С.Боровик