РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.01.2022Справа № 910/18658/21
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН"

про відшкодування 50 717,84 грн

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" про стягнення 50717,84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем в силу положень ст.27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки відповідальність власника транспортного засобу, водієм якого скоєно дорожньо-транспортну пригоду, застрахована відповідачем на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу строк на подання відзиву - протягом 15 днів з дати вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі.

14.12.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує в повному обсязі. Відповідач вказує, що при здійсненні страхової виплати, позивачем не було враховано коефіцієнт фізичного зносу, який має бути застосований, а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнтом фізичного зносу, зазначена в звіті № 10830 від 19.04.2021, яку просить стягнути позивач, має бути зменшена на суму податку на додану вартість. Відповідач вказує, що згідно аварійного сертифікату, яким визначено вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та за вирахуванням податку на додану вартість, відповідач у повному обсязі сплатив суму страхового відшкодування позивачу (56369,15 грн).

23.12.2021 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що на суму ПДВ сума страхового відшкодування зменшується у разі перерахування її на рахунок потерпілого. А отже позовні вимоги обґрунтовані, оскільки, виплата здійснювалась на рахунок СТО.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова Компанія "Альфа Страхування" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник), укладено договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 330.0000068.401.6464, згідно кого застрахованим транспортним засобом є Subaru Forester д.р.н НОМЕР_1 .

27.06.2020 по проспекту Небесної Сотні, в с. Лиманка, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Nissan Leaf", д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу Subaru Forester д.р.н НОМЕР_1 та ЗАЗ-110247, д.р.н. НОМЕР_3 .

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 25.08.2020 № 501/2229/20 (набрала законної сили), відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Страхувальник 29.06.2020 звернувся до страховика з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування справа № 7063 та просив виплатити страхове відшкодування рахунок СТО. 20.11.2020 страхувальник звернувся до страховика з заявою про наявність недоліків при експлуатації відремонтованого транспортного засобу Subaru Forester д.р.н НОМЕР_1 та просив вжити заходів для діагностики та усунення недоліків.

Позивачем долучено до матеріалів справи протоколи огляду транспортного засобу від 02.07.2020 та від 27.11.2020.

За результатами огляду було виставлено ФОП Ніколою Юрієм Дмитровичем рахунки: № СЧ-55481 від 10.07.2020 на суму 158967,58 грн без ПДВ, №СЧ-65792 від 21.12.2020 на суму 26092,44 грн.

На підставі виставлених СТО рахунків, позивач склав страхові акти та розрахунки до них: № 0970.206.20.01 від 30.07.2020 на суму 158967,58 грн та № 0970.206.20.01-1 від 11.03.2021 на суму 26092,44 грн.

На підставі виставлених рахунків та страхових актів позивач сплатив суму страхового відшкодування в загальній сумі 185060,02 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: № 27149 від 31.07.2020 на суму 158967,58 грн, № 11267 від 17.03.2021 на суму 26092,44 грн. Як вбачається з призначення платежу у платіжних дорученнях, вищезазначені суми сплачувались без податку на додану вартість.

Позивачем до матеріалів справи долучено акти виконаних робіт: № РС-0008759 від 31.08.2020 на загальну суму 148706,12 грн, з яких 47468,00 грн - виконані роботи, 101238,12 грн - матеріали; № РС-0010040 від 31.03.2021 на загальну суму 16324,00 грн, з яких 1884,00 грн - виконані роботи, 14440,00 грн - запасні частини та матеріали; № РС-0013536 на суму 15808,00 грн - виконані роботи.

Також до матеріалів справи долучено видаткову накладну № РЗ-0000687 від 30.03.2021 на суму 10284,44 грн.

04.08.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу № 0970/2020, в якій просив сплатити страхове відшкодування у розмірі 158967,58 грн.

Відповідач частково оплатив страхове відшкодування у розмірі 56369,15 грн, що підтверджується долученою до матеріалів справи банківською випискою.

На замовлення позивача було складено звіт № 10830 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 19.04.2021, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту становить 204821,97 грн (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування); коефіцієнт фізичного зносу - 0,5837; вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ - 107086,99 грн; вартість матеріального збитку без урахування ПДВ - 93217,49 грн.

Відповідачем до матеріалів справи долучено аварійний сертифікат № 08-D/74/2 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 24.08.2020, відповідно до якого коефіцієнт фізичного зносу становить 0,587; вартість відновлювального ремонту - 116270,49 грн (з врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали); вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 64504,18 грн; вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ - 56369,15 грн.

Оскільки, відповідачем було оплачено суму у розмірі 56369,15 грн, яку він вважає обгрунтованими розміром вартості відновлювального ремонту, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 50717,84 грн.

Відповідно до ст.ст.8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст.9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того

власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Ст. 36 зазначеного Закону передбачений порядок виплати страхового відшкодування. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника тощо.

У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Зважуючи на викладене, саме положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" регулюються правовідносини між сторонами у справі, яка розглядається: позивач, виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором добровільного страхування, отримав від останнього права кредитора до ТОВ "Страхова компанія "Гардіан", яке застрахувало цивільно-правову відповідальність власника автомобіля "Nissan Leaf", д.р.н. НОМЕР_2 перед третіми особами за шкоду, завдану внаслідок експлуатації цього транспортного засобу.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1,3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина учасника ДТП, який керував автомобілем "Nissan Leaf", д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 встановлена у судовому порядку постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 25.08.2020 № 501/2229/20 (набрала законної сили).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля "Nissan Leaf", д.р.н. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована ТДВ "Страхова компанія "Гардіан" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/001193552.

Згідно витягу з бази МТСБУ, договором (полісом) № АО/001193552 передбачено, що франшиза становить 0,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 130000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1, ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника) сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Таким чином, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією винної сторони або стягується судом після дослідження обставин чи є надавач послуг з ремонту автомобіля, який був пошкоджений під час ДТП з вини іншої особи, платником податку на додану вартість.

Позивачем було оплачено страхове відшкодування загальним розміром 185060,02 грн. Тобто саме в такому розмірі були понесені витрати позивачем на відновлення автомобіля Subaru Forester д.р.н НОМЕР_1 . Кошти були оплачені на рахунок СТО, який не є платником податку на додану вартість. Як вбачається з рахунків, актів та платіжних доручень, оплачена позивачем сума не включає в себе податку на додану вартість, а тому відповідно не підлягає зменшенню на ПДВ.

Проте оплата була здійснена позивачем без урахування коефіцієнту фізичного зносу, який сторонами визначено у розмірі 0,58 і який є обов`язковим до застосування при стягненні з відповідача в силу приписів Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Як вбачається з поданих до матеріалів доказів (актів, видаткової накладної) відновлювальний ремонт вартував 191122,56 грн без урахування ПДВ, проте, позивачем було оплачено суму 185060,02 грн без урахування коефіцієнту фізичного зносу, який, як визначено сторонами, становить (0,58). Відповідач вважає, що обгрунтованим розміром відновлювального ремонту є сума 56369,15 грн (визначена відповідачем в аварійному сертифікаті), яка не включає податок на додану вартість та до якої застосовано коефіцієнт фізичного зносу у розмірі 0,58. Суд погоджується з доводами відповідача, що сума, яка підлягає до стягнення з нього в порядку суброгації, має становити суму відновлювального ремонту автомобіля, до якої застосовано коефіцієнт фізичного зносу у розмірі 0,58, та не включено податок на додану вартість. Тобто спір існує саме щодо вартості ремонту автомобіля, а не щодо коефіцієнту фізичного зносу. В зв`язку з цим суд наголошує, що сума відновлювального ремонту є сумою реально понесених позивачем витрат у розмірі 185060,02 грн, до яких застосовано судом коефіцієнт фізичного зносу, та яка не включає суму податку на додану вартість, а не сума визначена у аварійному сертифікаті відповідачем. Також судом при здійсненні розрахунку враховано сплачену відповідачем суму - 56369,15 грн.

Оскільки, згідно розрахунку суду сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, є більшою, ніж заявлено позивачем до стягнення, з урахуванням приписів ст. 237 ГПК України, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача кошти у заявленому позивачем розмірі - 50717,84 грн.

Суд наголошує, що відшкодуванню підлягає саме понесені позивачем витрати на оплату страхового відшкодування (відновлювального ремонту) з урахуванням обмежень визначених Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини та законодавство, яке регулює правовідносини сторін, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 74, 75 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" (01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 96, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" (01011, м. Київ, вулиця Рибальська, будинок 22, ) страхове відшкодування у розмірі 50717 (п`ятдесят тисяч сімсот сімнадцять) грн. 84 коп., та 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

3.Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко