ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2022 Справа № 904/5821/21

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Іванов О.Г., Антонік С.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 у справі №904/5821/21 (суддя Васильєв О.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін-Транс ЛТД", м.Київ

до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м.Дніпро

про стягнення 205460,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ін-Транс ЛТД" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" основної заборгованості за договором транспортного експедирування №18/01-21 від 18.01.2021 в сумі 199250,00 грн., інфляційних втрат в сумі 4454,50 грн., 3% річних в сумі 1756,00 грн. та відповідно до заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (вих. №273 від 02.07.2021) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору транспортного експедирування №18/01-21 від 18.01.2021 в частині виконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної та повної оплати наданих позивачем транспортно-експедиційних послуг.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 у справі №904/5821/21 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін-Транс ЛТД": 199250,00 грн. - заборгованості; 4454,50 грн. - інфляційних втрат; 1756,00 грн. - 3% річних; 5000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу; 3081,91 грн. - витрат на сплату судового збору.

Ухвалюючи рішення господарський суд виходив з обставин того, що всього позивачем надано відповідачу транспортно-експедиційні послуги на загальну суму 341500,00 грн., які були лише частково сплачені відповідачем в сумі 142250,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними платіжними дорученнями, зобов`язання відповідача щодо сплати 199250,00 грн. так і не було виконано, тому господарський суд дійшов висновку про неналежне виконання відповідачем умов договору транспортного експедирування №18/01-21 від 18.01.2021 в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем транспортно-експедиційних послуг. Також господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем до стягнення на підставі ст. 625 ЦК України інфляційних втрат та 3% річних. Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за вищевказаним договором та те, що на час прийняття рішення у даній справі відповідач жодних доказів, які б спростовували обставини, викладені у позовній заяві або доказів сплати заборгованості (з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних) не надав, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем на підставі ст. 625 ЦК України інфляційних втрат в сумі 4454,50 грн. та 3% річних в сумі 1756,00 грн., у зв`язку з чим задовольнив повністю позовні вимоги.

Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд зазначив, що розмір заявлених позивачем витрат на правову (правничу) допомогу в сумі 20500,00 грн., не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою в суді першої інстанції, отже їх розмір є необґрунтованим у зазначеній вище частині, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи в суді першої інстанції підлягають розподілу частково у сумі 5000,00 грн., які і належить стягнути з відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Акціонерне товариство "Дніпроважмаш" (АТ "Дніпроважмаш", відповідач) звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 у справі №904/5821/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін-Транс ЛТД" до АТ "Дніпроважмаш" про стягнення заборгованості за договором транспортного експедирування та штрафних санкцій; винести нове рішення про відмову в задоволенні позову; судові витрати покласти на позивача.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

АТ "Дніпроважмаш" посилається на те, що не приймало участі в судовому засіданні з розгляду даної справи, у зв`язку з об`єктивною неможливістю участі представника відповідача в судовому засіданні.

Посилаючись на ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, апелянт вважає, що господарським судом порушено вимоги статей 7, 29, 42 Господарського процесуального кодексу України в частині забезпечення однієї з основних засад судочинства, а саме рівності прав сторін перед законом та судом та можливості реалізації своїх прав та охоронюваних законом інтересів в судовому процесі.

На думку скаржника, не дослідження всіх обставин справи, не надання їм належної оцінки, призвело до винесення неправильного та необ`єктивного рішення у даній справі, вказані порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи по суті.

Узагальнені доводи та заперечення на апеляційну скаргу

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ін-Транс ЛТД" (ТОВ "Ін-Транс ЛТД", позивач) у поданому відзиві вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, просить залишити рішення господарського суду без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

ТОВ "Ін-Транс ЛТД" зазначає, що єдиною підставою для скасування оскаржуваного рішення відповідач визначив те, що АТ "Дніпроважмаш" не приймало участі в судовому засіданні з розгляду даної справи, у зв`язку з об`єктивною неможливістю участі представника відповідача в судовому засіданні, однак як вбачається з матеріалів справи розгляд справи №904/5821/21 здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Позивач вважає безпідставним посилання апелянта на неправильне та необ`єктивне рішення суду, оскільки матеріали справи, як і подана апеляційна скарга не містять доказів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права; доводи відповідача спростовуються в силу відсутності наданих документів і ґрунтуються виключно на припущеннях.

За доводами позивача, в процесі розгляду справи відповідач взагалі не доводив суду існування хоч якихось (протилежних) обставин, які, на його думку, мали значення для справи і на які він посилався як на підставу своїх заперечень; вся позиція відповідача зводиться лише щодо заперечення факту ухвалення оскаржуваного рішення суду без надання будь-яких доказів, у зв`язку з чим доводи скаржника спростовуються змістом оскаржуваного ним судового рішення, яке ухвалено на підставі дослідження поданих та наявних в матеріалах справи доказів.

Також позивач зазначає, що він надав відповідачу транспортно-експедиційні послуги на загальну суму 341500,00 грн., які були сплачені відповідачем лише в сумі 142250,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, тобто відповідач не виконав належним чином умови договору в частині оплати повної вартості виконаних транспортно-експедиційних послуг в порядку та на умовах, передбачених пунктом договору транспортного експедирування №18/01-21 від 18.01.2021, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем існує прострочене грошове зобов`язання відповідно до договору №18/01-21 транспортного експедирування від 18.01.2021 на загальну суму 199250,00 грн., внаслідок чого позивачем також було нараховано штрафні санкції на підставі ст. 625 ЦК України (інфляційні втрати в сумі 4454,50 грн. та 3% річних в сумі 1756,00 грн.).

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи №904/5821/21 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді (суддя - доповідач) - Подобєд І.М., судді - Іванов О.Г., Антонік С.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2021.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.09.2021 апеляційну скаргу залишено без руху; апелянту наданий строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Від скаржника до суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги з доказами сплати судового збору у сумі 4622,87 грн. та доказами надсилання апеляційної скарги позивачу.

Враховуючи, що суддя-доповідач Подобєд І.М. перебував у відпустці (для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження тощо) за розпорядженням керівника апарату суду від 11.10.2021 відповідно до пункту 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30 зі змінами, відповідно до пункту 2.6.2. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 зі змінами, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді - Антонік С.Г., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.10.2021 колегією суддів у визначеному складі відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 у справі №904/5821/21; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Після виходу з відпустки судді-доповідача Подобєда І.М., за розпорядженням керівника апарату суду від 26.10.2021, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи №904/5821/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Іванов О.Г., Антонік С.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.10.2021 означеним складом суду прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 у справі №904/5821/21 до свого провадження; вирішено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції і судом апеляційної інстанції встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини

Між ТОВ "Ін-Транс" (експедитор) та АТ "Дніпроважмаш" (замовник) укладено договір №18/01-21 транспортного експедирування від 18.01.2021, відповідно до п. 1.1. якого, замовник доручає, а експедитор бере на себе зобов`язання виконувати функції постійного експедитора замовника, а саме: укладати від свого імені та за рахунок замовника договори перевезення вантажів з третіми особами (перевізник) (пп. 1.1.1. договору); експедитор виконує для замовника такі додаткові транспортно-експедиційні послуги як: інформаційне забезпечення, а також комплекс послуг, пов`язаних з митно-брокерською та експедиційною діяльністю, а також будь-яких інших послуг, які можуть мати місце між сторонами (пп. 1.1.2. договору).

Для виконання замовлень експедитор має право використовувати і власні автотранспортні засоби (п. 1.2. договору).

Конкретні обсяги вантажів, строки та граничні норми оплати перевезення по кожному конкретному замовленню оформляються заявкою, яка подається замовником експедитору у письмовій формі не пізніше двох днів до дати завантаження, вказаній в заявці; заявка вважається прийнятою до виконання, якщо вона підтверджена підписами уповноважених осіб та печатками сторін (п. 2.1. договору).

Пунктом 4.1. договору сторони погодили, що замовник зобов`язаний оплатити всі витрати експедитора по виконанню доручення замовника, в т.ч. транспортні послуги перевізника, а також виплатити належну експедитору комісійну винагороду згідно п. 4.2. цього договору в строки та в порядку, передбачені в заявці щодо кожного конкретного перевезення. В разі, якщо строк оплати в заявці не обумовлений, замовник зобов`язується оплатити надані транспортно-експедиційні послуги а протязі 3-х банківських днів з моменту надання експедитором рахунку, податкової накладної, товаро-транспортної накладної із відміткою вантажоотримувача, акту виконаних робіт. У випадку, якщо замовник протягом місяця не повертає експедитору підписаний екземпляр акту виконаних робіт, акт вважається прийнятим замовником.

Вартість кожного окремого перевезення обумовлюється сторонами в заявці (додаток до договору) (п. 4.2. договору).

Згідно з п. 8.1. договору договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2021, але в будь-якому разі, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов договору №18/01-21 транспортного експедирування від 18.01.2021 позивачем було надано відповідачу транспортно-експедиційні послуги на загальну суму 341500,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи:

- заявками на організацію транспортно-експедиційних послуг по маршруту (а.с. 18, 22, 26, 30, 34);

- актами приймання-передачі наданих послуг №47 від 02.02.2021 на суму 94500,00 грн., №75 від 12.02.2021 на суму 94500,00 грн., №157 від 19.03.2021 на суму 97500,00 грн. №175 від 29.03.2021 на суму 42000,00 грн., №231 від 07.04.2021 на суму 13000,00 грн. Всього на суму 341500,00 грн. (а.с. 16, 20, 24, 28, 32);

- міжнародними товарно-транспортними накладними (а.с. 17, 21, 25, 29, 33);

- рахунками-фактурами №47 від 02.02.2021 на суму 94500,00 грн., №75 від 12.02.2021 на суму 94500,00 грн., №157 від 19.03.2021 на суму 97500,00 грн., №175 від 29.03.2021 на суму 42000,00 грн., №231 від 30.03.2021 на суму 13000,00 грн. (а.с. 15, 19, 23, 27, 31).

АТ "Дніпроважмаш" сплатило ТОВ "Ін-Транс" за отримані послуги, передбачені договором транспортного експедирування №18/01-21 від 18.01.2021 грошові кошти в сумі 142250,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №2724 від 19.02.2021 на суму 47250,00 грн., №3757 від 11.03.2021 на суму 40000,00 грн., №6291 від 19.04.2021 на суму 25000,00 грн. , №7291 від 30.04.2021 на суму 30000,00 грн. (а.с.35-38). У всіх зазначених платіжних дорученнях в графі "Призначення платежу" значиться - "Оплата за експедиційні.

Враховуючи загальну суму наданих позивачем відповідачу послуг на суму 341500,00 грн. та часткову їх оплату відповідачем в сумі 142250,00 грн., несплаченою залишається сума за надані послуги в розмірі 199250,00 грн.

28.04.2021 ТОВ "Ін-Транс" направило на адресу АТ "Дніпроважмаш" претензію (вих. №1 від 27.04.2021) щодо сплати заборгованості в сумі 229250,00 грн. (а.с.11-13), яка була отримана відповідачем 30.04.2021, що підтверджується витягом з сайту АТ "Укрпошта" (а.с. 13, 14), трекінг номер якого збігається з номером відправлення претензії на адресу відповідача (№344).

Посилаючись на неналежне виконання АТ "Дніпроважмаш" умов договору транспортного експедирування №18/01-21 від 18.01.2021 щодо своєчасної та повної оплати наданих позивачем транспортно-експедиційних послуг з транспортного експедирування, ТОВ "Ін-Транс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з АТ "Дніпроважмаш" основної заборгованості за договором транспортного експедирування №18/01-21 від 18.01.2021 в сумі 199250,00 грн., інфляційних втрат в сумі 4454,50 грн., 3% річних в сумі 1756,00 грн. та відповідно до заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (вих. №273 від 02.07.2021) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20500,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором транспортного експедирування, який підпадає під правове регулювання норм глави 65 розділу ІІІ Книги п`ятої Цивільного кодексу України, глави 32 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Аналогічні положення містяться у статті 316 Господарського кодексу України.

Розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату (стаття 931 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 525 Цивільного кодексу України).

За приписами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання, а стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Як вже зазначалось, матеріалами справи підтверджено, що послуги, передбачені договором транспортного експедирування №18/01-21 від 18.01.2021, виконані позивачем на загальну суму 341500, грн., вказаний факт відповідач в апеляційній скарзі не оспорює.

Відповідач за надані послуги розрахувався частково в сумі 142250,00 грн., що також підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростовано, несплаченою залишається сума основної заборгованості у розмірі 199250,00 грн.

Отже, з урахуванням положень пункту 4.1. договору, на момент звернення із позовною заявою та розгляду справи, строк оплати наданих послуг на суму 199250,00 грн. є таким, що настав.

На момент розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді доказів оплати відповідачем наданих послуг на суму 199250,00 грн. АТ "Дніпроважмаш" не надало та не спростувало наявності заборгованості у зазначеній сумі, відповідно, позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 199250,00 грн. правомірно задоволена господарським судом.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов вищевказаного договору в частині повної та своєчасної оплати за надані позивачем послуги, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог, заявлених на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, щодо стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат в сумі 4454,50 грн., 3% річних в сумі 1756,00 грн.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується також з висновками суду першої інстанції про те, що оцінивши подані відповідачем докази на підтвердження понесених ним витрат, виходячи з встановлених законодавством критеріїв та обставин даної справи, витрати позивача на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом даної справи у суді першої інстанції підлягають розподілу частково у сумі 5000,00 грн. (із заявлених 20500,00грн.), які належить стягнути з відповідача.

При цьому колегія суддів враховує, що апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності вирішення судом справи в частині розподілу судових витрат.

Щодо доводів апелянта про те, що суд розглянув справу за відсутності представника АТ "Дніпроважмаш", чим позбавив останнього можливості реалізації своїх прав та охоронюваних законом інтересів, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої, пунктів 1, 2 частини п`ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, в яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом приписів статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно з положеннями частини першої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

У даному випадку, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2021 праву №904/5821/21 визнано малозначною та враховуючи незначну складність спірних правовідносин, позовну заяву ТОВ "Ін-Транс ЛТД" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №904/5821/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвала, у тому числі, була надіслана на адресу АТ "Дніпроважмаш", зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та отримана товариством 10.06.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №420, яке міститься в матеріалах даної справи (а.с.49).

Отже, АТ "Дніпроважмаш" було обізнано про наявність цієї справи та про віднесення її до категорії малозначних, розгляд яких передбачено, в тому числі, без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

При цьому, клопотання про розгляд справи №904/5821/21 в судовому засіданні з повідомленням учасників сторін АТ "Дніпроважмаш" не надано.

Крім того відповідач не був позбавлений права та можливості подати до суду відзив на позовну заяву та інші пояснення, викладені в письмовій формі, між тим, як вбачається з матеріалів справи, своїм процесуальним правом АТ "Дніпроважмаш" не скористалося.

Отже, в даному випадку, судом дотримано основні засади господарського судочинства, забезпечена рівність учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, забезпечено право доступу до правосуддя. Сторони мали рівну можливість подати письмові заяви по суті справи, зокрема, відзив на позов, клопотань тощо.

В свою чергу, саме відповідач не скористався своїм правом подання відзиву, клопотання про призначення розгляду справи в судовому засіданні з викликом учасників справи.

Отже, вказані обставини є суто суб`єктивними, які залежали виключно від волевиявлення відповідача, тому не можуть бути визнані поважними і бути підставою для скасування судового рішення.

При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, передбачене частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги та погоджується з висновком суду першої інстанції про повне задоволення позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та не спростовують викладених вище висновків суду.

Тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 4622,87грн на оплату судового збору, понесені апелянтом у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника (апелянта) у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 у справі №904/5821/21 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Акціонерне товариство "Дніпроважмаш".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 13.01.2022.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя С.Г. Антонік