ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року, м. Херсон, справа № 923/868/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Астарта-Агро»

до Приватного сільськогосподарського товариства «Ушба»

про зобов`язання повернути майно та стягнення 410363,80 грн,

за участі:

- секретаря судового засідання - Бєлової О.С.,

- представників: позивача - адвокат Горбунової К.О., відповідача - адвокат Мамонтова Д.О.,

у с т а н о в и в:

Дії та аргументи Позивача

27.08.2020 ТОВ «Астарта-Агро» звернулося з позовом до ПСТ «Ушба» про:

1) зобов`язання повернути у належному технічному стані за актом прийому-передачі комплектуючі до:

- дощувальної машини «Фрегат», 14 опорної, заводський номер 13-08358: гідрозадвижку, фільтр на запуск ДМ-1, лічильник обліку води № 15318422, навісне обладнання: а) направляючі - 28 шт.; б) толкателі: передній - 14 шт., задній - 14 шт.; в) гідроциліндр в зборі з клапаном, розприділювачем та курсовим механізмом - 14 шт.; г) регулятор швидкості руху візків - 13 шт.; д) тяга ДМ 000.55 (комплект, пара) - 13 шт.; кінцевий ДА - 1 шт.; ДА № 3 - 3 шт.; гідрореле - 1 шт.; дублюючий пристрій гідрореле (груша) - 1 шт.; стопор колеса - 28 шт.;

- дощувальної машини «Фрегат», 15 опорної, заводський номер 5561: гідрозадвижку, фільтр на запуску ДМ, лічильник обліку води № 15318393, навісне обладнання: а) направляючі - 30 шт.; б) толкателі: передній - 15 шт., задній - 15 шт.; в) гідроциліндр в зборі з клапаном, розприділювачем та курсовим механізмом - 15 шт.; г) регулятор швидкості руху візків - 14 шт.; д) тяга ДМ 000.55 (комплект, пара) - 14 шт.; кінцевий ДА - 1 шт.; ДА № 3 - 3 шт.; хомут - 32 шт.; гідрореле - 1 шт.; дублюючий пристрій гідрореле (груша) - 1 шт.; стопор колеса - 30 шт.;

- дощувальної машини «Фрегат», 15 опорної, заводський номер 6098: гідрозадвижку, фільтр на запуск ДМ, лічильник обліку води № 15318420, навісне обладнання: а) направляючі - 30 шт.; б) толкателі: передній - 15 шт., задній - 15 шт.; в) гідроциліндр в зборі з клапаном, розприділювачем та курсовим механізмом - 15 шт.; г) регулятор швидкості руху візків - 14 шт.; д) тяга ДМ 000.55 (комплект, пара) - 14 шт.; кінцевий ДА -1 шт.; ДА № 3 - 3 шт.; гідрореле - 1 шт.; дублюючий пристрій гідрореле (груша) - 1 шт.; стопор колеса - 30 шт.,

- дощувальної машини «Фрегат» 424-90: труби - 102 шт., трос - 8 шт., планка тросу коротка - 1 шт.;

2) стягнення 5000 грн заборгованості з орендної плати, 324000 грн упущеної вигоди, 72000 грн збитків, 8000 неустойки, 1010,97 грн інфляційних та 352,83 річних.

У якості обґрунтування власної позиції ТОВ «Астарта-Агро» вказало, що:

- 28.02.2018 за договором купівлі-продажу № 28-02/18 придбало у ТОВ «Аграрій 3000» дощувальні машини заводський номер 13-08358, 5561 та 6098, у складі комплектуючих, які вказані у додатку № 2 до договору,

- 01.03.2018 за договором зберігання передало придбане майно на зберігання ТОВ «Аграрій 3000», підтвердженням чому є акт приймання-передачі від 01.03.2018,

- перелік майна, яке передане на зберігання повністю співпадає з переліком придбаного,

- 02.03.2018 направило ТОВ «Аграрій 3000» вимогу про передачу майна зі зберігання представнику ПСП «Ушба»,

- за актом прийому-передачі від 05.03.2018 ТОВ «Аграрій 3000» передало представнику ПСП «Ушба» комплектуючі запчастини на дощувальні машини № 1, № 11, № 14 та № 15,

- у подальшому 14.03.2018 між сторонами був укладений договір оренди, за умовами якого ПСП «Ушба» отримало у користування дощувальні машини «Фрегат» заводський номер 13-08358, 5561 та 6098,

- 19.04.2018 за актом прийому-передачі ПСП «Ушба» додатково були передані запасні частини , а саме гідрозасув у кількості 3 шт, лічильник води - 3 шт, хомут - 32 шт, тяги - 64 шт, гідроциліндр - 15 шт, направляючі - 67 шт, стопор колеса - 88 шт,

- за умовами договору оренди ПСП «Ушба» зобов`язане було після закінчення строку повернути орендоване майно,

- за закінченням строку дії договору ПСП «Ушба» повернуло орендоване майно, але частково, оскільки повернуло лише каркасні комплектуючі та не повернуло навісну частину комплектації,

- через несвоєчасне повернення майна з оренди ПСП «Ушба» зобов`язане сплатити неустойку у розмірі 8000 грн на підставі частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України, яка обрахована за період з 15.03.2020 по 15.08.2020,

- за умовами договору ПСП «Ушба» зобов`язане було своєчасно сплачувати орендну плату, проте цей обов`язок виконувало несвоєчасно та не у повному обсязі, а тому повинене сплатити 1010,97 грн інфляційних та 352,83 річних, які нараховані за кожний період зобов`язання зі сплати орендної плати,

- через неповернення спірної частини майна ПСП «Ушба» фактично користується ним після закінчення строку дії договору оренди, а тому повинне сплатити 5000 грн орендної плати за період з 14.03.2020 по 14.08.2020,

- неповернення орендованого майна унеможливило подальше його використання у господарській діяльності, а саме передачі в оренду іншій особі - СФГ «ЛАН-К», з яким був укладений відповідний договір оренди № 1/04-1/20 від 01.04.2020,

- за цим договором обумовлено отримання орендної плати у розмірі 36000 грн щомісячно, а оскільки майно не було передане з підстави його некомплектності, упущена вигода складає 324000 грн,

- у зв`язку з непередачею майна в оренду та порушенням договірного зобов`язання сплатило СФГ «ЛАН-К» штрафну санкцію у сумі 72000 грн, що складають реальні завдані збитки.

Дії та аргументи Відповідача

ПСП «Ушба» заявлені вимоги не визнало та вказало, що:

- за укладеним з ТОВ «Астарта-Агро» договором оренди від 14.03.2018 та акту приймання-передачі № 18/03/14 від 14.03.2018 прийняло у користування 3 одиниці сільськогосподарської техніки,

- ця техніка була повернута ТОВ «Астарта-Агро» за актом приймання-передачі від 18.03.2020, а у пункті 2 сторони обумовили, що стан та комплектність відповідають умовам договору оренди,

- СФГ «ЛАН-К» не є сільськогосподарським товаровиробником, оскільки є платником фіксованого сільськогосподарського податку, а тому укладення ним договору стосовно використання дощувальних машин є сумнівним,

- при укладенні договору з СФГ «ЛАН-К» ТОВ «Астарта-Агро» було відомо про можливу некомплектність техніки, а тому цей факт викликає сумнів у достовірності наміру на передачу техніки в оренду.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою від 31.08.2020 суд (суддя Павленко Н.А.) відкрив провадження у справі за правилами загального провадження. Нею ж сторонам установлені строки подачі процесуальних заяв.

27.09.2021 у справі здійснений повторний автоматизований розподіл, за результатами якого суддею визначено Закуріна М.К.

Розгляд справи проведений у підготовчих засіданнях у період з 31.08.2020 по 02.11.2021. У період з 11.01.2021 по 01.10.2021 провадження було зупинене у зв`язку із проведення судової експертизи.

Зокрема, ухвалою від 11.01.2021 суд призначив судову почеркознавчу експертиза, на вирішення якої поставив питання:

- чи виконаний підпис від імені Браги Михайла Вікторовича на документах під назвою «Акт приймання-передачі майна за договором оренди сільськогосподарської техніки 18/03/14 від 14.03.2018», який датується 18.03.2020 (додаток № 1, додаток № 5); «акт №1 приймання-передачі», який датується 18.03.2020 (додаток № 3); «Акт № 2 приймання -передачі», який датується 19.03.2020 (додаток № 4), однією особою?

- чи міститься на документах під назвою «Акт приймання-передачі майна за договором оренди сільськогосподарської техніки 18/03/14 від 14.03.2018», який датується 18.03.2020 (додаток № 1, додаток № 5); «Акт № 1 приймання-передачі», який датується 18.03.2020 (додаток № 3); «Акт № 2 приймання-передачі», який датується 19.03.2020 (додаток № 4), підпис представника ПСП «УШБА» Браги Михайла Вікторовича?

- чи виконаний рукописний текст «гідротехнік Брага М.В.» на документах «Акт № 1 приймання-передачі», який датується 18.03.2020 (додаток № 3), «Акт № 2 приймання-передачі», який датується 19.03.2020 (додаток № 4), особою, якою підписано від імені Браги Михайла Вікторовича «Акт приймання-передачі майна за договором оренди сільськогосподарської техніки 18/03/14 від 14.03.2018, який датується 18.03.2020 (додаток № 1, додаток № 5)?

- чи виконано рукописний текст «гідротехнік Брага М.В.» та виконано підпис від імені Браги Михайла Вікторовича на документах під назвою «Акт приймання-передачі майна за договором оренди сільськогосподарської техніки 18/03/14 від 14.03.2018», який датується 18.03.2020 (додаток № 1, додаток № 5); «Акт № 1 приймання-передачі», який датується 18.03.2020 (додаток № 3); «Акт № 2 приймання-передачі», який датується 19.03.2020 (додаток № 4) під впливом збиваючих факторів (природних, штучних)?

Розгляд справи по суті здійснений у засіданнях, які відбулися 30.11.2021, 14.12.2021 та 11.01.2021. Зокрема, у судових засіданнях 30.11.2021 та 14.12.2021 суд оголошував перерви за заявленими клопотаннями обох сторін про можливість досягнення примирення.

Перед початком розгляду справи по суті судом відхилені клопотання Відповідача про врегулювання спору за участі судді через відсутність волі щодо цього Позивача, а також про виклик у судове засідання свідка ОСОБА_2 , оскільки у справі наявна відповідна письмова заява цієї особи.

Установлені судом обставини

У поданій до суду заяві свідок ОСОБА_3 (т. 2, а.с. 112) пояснив, що йому, як колишньому директору та учаснику ПП «Аграрій 3000», відомо про обставини купівлі-продажу дощувальних машин ПСП «Ушба» та ТОВ «Астарта-Агро».

Так, у лютому-березні 2018 ПП «Аграрій 3000» продало ПСП «Ушба» 4 дощувальні машини «Фрегат» на підставі укладеного договору купівлі-продажу та акту приймання-передачі.

У цей же період ПП «Аграрій 3000» продало ТОВ «Астарта-Агро» 3 дощувальні машини «Фрегат» на підставі договору купівлі-продажу та акту приймання-передачі.

Продані ТОВ «Астарта-Агро» дощувальні машини знаходилися у розібраному стані, зокрема каркасне обладнання - на території, на якій здійснювало діяльність ПСП «Ушба», а навісне обладнання - у ПП «Аграрій 3000». Це пов`язано із необхідністю забезпечення збереження саме навісного обладнання, яке знімалося з дощувальних машин після завершення зрошення.

Після укладення договору купівлі-продажу між ПП «Аграрій 3000» та ТОВ «Астарта-Агро» був також укладений договір зберігання, за яким ПП «Аграрій 3000» зобов`язалося зберігати продані дощувальні машини. Зберігання здійснювалося до моменту надходження вимоги ТОВ «Астарта-Агро» про повернення майна та передачі його ПСП «Ушба». Зокрема, 3 дощувальні машини були передані останньому. Передача навісного обладнання на дощувальні машини «Фрегат» здійснена на підставі акту приймання-передачі.

Відповідно до Свідоцтв про реєстрацію машин серії НОМЕР_1 (т. 1, а.с. 86), серії НОМЕР_2 (т. 1, а.с. 86) та серії НОМЕР_3 ТОВ «Астарта-Агро» (т. 1, а.с. 87) ТОВ «Астарта-Агро» є власником дощувальних машин марки «ДМ «Фрегат» 424-90» відповідно: заводський номер 13-08358 , 1976 року випуску; заводський номер 6098 , 1976 року випуску; заводський номер 5561 , 1976 року випуску.

Згідно з пунктом 1 частини 1 Керівництва з експлуатації дощувальної машини «Фрегат» ДМУ-00.000 РЕ, наданого ТОВ «Астарта-Агро» у якості підтвердження технічних параметрів та складових частин дощувальних машин (т. 1, а.с. 94-168):

- автоматизована самопересувна дощувальна машина «Фрегат» призначена для полива дощуванням зернових та інших культур,

- машина має значну кількість модифікацій,

- машина «Фрегат» ДМУ виготовляється у двох модифікаціях: «Фрегат-1» - машини модифікацій ДМУ-А… та «Фрегат-2» - машини модифікацій ДМУ-Б…,

- визначення модифікації складається із відображення індексу «ДМУ-А» або «ДМУ-Б», довжини та найбільшого використання води,

- модифікації «ДМУ-А…» відрізняються від модифікацій «ДМУ-Б…» меншою довжиною та меншою інтенсивністю дощу при однаковій кількості візків, а також можливістю встановлення гнучких вставок на трубопроводі.

Поряд з цим, у підпункті 2.2. пункту 2 частини 1 Керівництва наведені модифікації машин, а саме: ДМУ-А199-28, ДМУ-А229-32, ДМУ-А253-38, ДМУ-А283-45, ДМУ-А308-55, ДМУ-А308-30, ДМУ-А337-65, ДМУ-А337-45, ДМУ-А362-50, ДМУ-А392-50, ДМУ-А417-55, ДМУ-Б379-75, ДМУ-Б409-80, ДМУ-Б434-90, ДМУ-Б463-90, ДМУ-Б463-60, ДМУ-Б488-90, ДМУ-Б488-65, ДМУ-Б518-90, ДМУ-Б542-90 та ДМУ-Б572-90.

Отже, з наведеного слідує, що це Керівництво не стосується дощувальних машин, якими володіє ТОВ «Астарта-Агро», оскільки воно стосується дощувальних машин «Фрегат» інших модифікацій та відповідних назв. Зокрема, вказані дощувальні машини мають модифікацію «ДМ 420-90» (про що зазначено у Свідоцтвах про їх реєстрацію), яка фактично складається з індексу «ДМ», та не має відповідної модифікації та марки із вказаних у Керівництві, котрі повинні бути «ДМУ-А…» або «ДМУ-Б…» з відповідною модифікацією.

У зв`язку з цим, суд не аналізує інші положення названого Керівництва по відношенню до складових частин дощувальних машин, якими володіє ТОВ «Астарта-Агро».

Як слідує із договору купівлі-продажу № 28-02/18 від 28.02.2018 (т. 1, а.с. 41-45) вказані дощувальні машини були придбані ТОВ «Астра-Агро» у ПП «Аграрій 3000».

14.03.2018 між ТОВ «Астарта-Агро», виступаючим у якості орендодавця, та ПСП «Ушба», як орендарем, укладений договір оренди сільськогосподарської техніки (т. 1, а.с. 55-57), за умовами якого:

- орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне використання дощувальні машини ДМ «Фрегат» 424-90, заводський номер 5561 , ДМ «Фрегат» 424-90, заводський номер 6098 та ДМ «Фрегат» 424-90, заводський номер 13-08358 (пункти 1.1., 1.1.1.),

- стан об`єкта оренди на момент передачі придатний до використання в господарській діяльності, без зовнішніх та внутрішніх дефектів (пункт 1.1.3.).

- об`єкт оренди передається виключно як цілісний комплект відповідно до технічної документації (пункт 1.2.),

- строк оренди складає 1 календарний рік з моменту прийняття (пункт 3.1.),

- після завершення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий термін; у цьому випадку , якщо жодна зі сторін у термін 30 діб до завершення договору не сповістить про свій намір його розірвати, договір автоматично продовжується на строк 1 календарний рік (пункт 3.2.),

- розмір орендної плати становить 1000 грн в місяць (пункт 4.1.),

- орендна плата виплачується щомісячно не пізніше 10 числа кожного місяця (пункт 4.2.),

- після закінчення строку оренди орендар зобов`язаний протягом 5 днів повернути орендоване майно за актом передавання (пункт 8.1.).

14.03.2018 між сторонами в особі директорів від кожної із сторін складений акт приймання-передачі (т. 1, а.с. 58), за змістом пункту 1 якого на виконання умов договору оренди від 14.03.2018 ТОВ «Астарта-Агро» передало ПСП «Ушба» дощувальні машини ДМ «Фрегат» 424-90, заводський номер 5561 , ДМ «Фрегат» 424-90, заводський номер 6098 та ДМ «Фрегат» 424-90, заводський номер 13-08358. У пункті 2 акту сторони обумовили, що стан та комплектність переданої техніки відповідають умовам договору оренди та додатково шляхом доповнення друкованого тексту рукописним зазначено, що воно «без навісного обладнання».

Як слідує з акту приймання-передачі комплектуючих запасних частин від 19.04.2018 (т. 1, а.с. 59), складеного між представниками сторін ТОВ «Астарта-Агро» передало ПСП «Ушба» 3 гідрозасува, 3 лічильника води, 32 хомути, 64 тяги, 15 гідроциліндрів, 67 направляючих та 88 стопорів коліс.

Відповідно до наданих ТОВ «Астарта-Агро» пояснень акт приймання-передачі комплектуючих запасних частин від 19.04.2018 складений у межах договірних орендних відносин з ПСП «Ушба».

Поряд з цим, за змістом акту приймання-передачі від 05.03.2018 (т. 1, а.с. 54), складеного між ПП «Аграрій 3000» та ПСП «Ушба», останнє прийняло комплектуючі на 4 дощувальні машини «Фрегат» № 1, № 11, № 14 та № 15, а саме: 13 візків, 13 візків, 14 візків, 14 візків, 4 кінцевика, 54 циліндри у зборі, 4 реле регулятори, 4 груші, 106 направляючих, 4 гідро засува, 4 фільтра, 54 коротких штовхачів, 54 довгих штовхачів, 50 регуляторів, 50 пар реактивних тяг, 4 лічильники води.

За твердженням ТОВ «Астарта-Агро» майно за актом передавалося ПП «Аграрій 3000» на його вимогу та у межах майбутніх господарських відносин з ПСП «Ушба».

Проте, за поясненнями ПСП «Ушба» майно за цим актом ПП «Аграрій 3000» передавало йому у межах договору-купівлі-продажу, укладеного між ними стосовно 4 дощувальних машин фрегат. На його точку зору за актом майно не могло передаватися ТОВ «Астарта-Агро» оскільки у ньому вказано, що передається майно за чотирма дощувальними машинами, хоча за подальшими правовідносинами з ТОВ «Астарта-Агро» щодо оренди дощувальних машин вони стосувалися лише трьох, а сам акт укладений до моменту наявних правовідносин щодо оренди.

Так, відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 02.03.2018 (т. 2, а.с. 37-40), укладеного між ПСП «Ушба» та ПП «Аграрій 3000», ПСП «Ушба» придбало у останнього дощувальні машини: 1) марки ДМ «Фрегат» Б379-75, 1987 року випуску, заводський номер 175; 2) марки ДМ «Фрегат» 365-68, 1976 року випуску, заводський номер 5648 ; 3) марки ДМ «Фрегат» 394-80, 1976 року випуску, заводський номер 5415 ; 4) марки ДМ «Фрегат» 394-80, 1978 року випуску, заводський номер НОМЕР_9 .

Відповідно до акту приймання-передачі від 02.03.2018 (т. 2, а.с. 41) обумовлені договором купівлі-продажу дощувальні машини передані ПСП «Ушба».

За обліковими даними ТОВ «Астарта-Агро», які не спростовані ПСП «Ушба», останнє орендну плату сплачувало несвоєчасно. Зокрема, сплатило платіжними дорученнями: № 2270 від 05.06.2019 - 3000 грн, № 2269 від 05.06.2019 - 12000 грн, № 3552 від 19.03.2020 - 9000 грн.

Листом за вих. № 5-02/2/1 від 05.02.2020 (т. 1, а.с. 60) ТОВ «Астарта-Агро» повідомило ПСП «Ушба» про небажання подальшого продовження договору та висловило вимогу про повернення майна. За змістом листа, у ньому ТОВ «Астарта-Агро» вказало на перелік майна, яке підлягає поверненню, а саме дощувальні машини ДМ «Фрегат» 424-90, заводський номер 5561 , ДМ «Фрегат» 424-90, заводський номер 6098 та ДМ «Фрегат» 424-90, заводський номер 13-08358 у відповідній кількості їх обладнання.

У листі за вих. № 44 від 26.02.2020 (т. 1, а.с. 67), адресованому ТОВ «Астарта-Агро», ПСП «Ушба» підтвердило наявність існуючих договірних відносин з оренди дощувальних машин та запропонувало 16.03.2020 з`явитися за адресою: Херсонська область, смт. Новотроїцьке, вул. Вишнева, 42; для їх передачі і підписання документів.

13.03.2020 ПСП «Ушба» наказом № 13/03 (т. 1, а.с. 68) утворило комісію за участі представників обох сторін з метою проведення приймання-передачі майна з оренди.

Зокрема, за змістом довіреностей від 13.03.2020 та 16.03.2020 відповідними представниками сторін були від ПСП «Ушба» - Брага М.В. (т. 1, а.с. 69), від ТОВ «Астарта-Агро» - Д`яков Р.І.

У поданій до суду заяві свідок Д`яков Р.І. (т. 2, а.с. 128) пояснив, що 18.03.2020, як уповноважена особа від імені ТОВ «Астарта-Агро», прибув на територію бази ПСП «Ушба» разом з іншими працівниками для отримання дощувальних машин. Прийняття дощувальних машин тривало декілька днів через значну кількість майна.

При прийнятті він виявив, що майно не містить всіх комплектуючих, у зв`язку з чим склав акти приймання-передачі № 1 та № 2, в яких відобразив найменування та кількість майна, яке приймалося, та вказав про прийняття його не у повній комплектації.

Акт № 1 він 18.03.2020 вручив представнику ПСП «Ушба» Мамонтову Д.О., а акт № 2 передав 19.03.2020 представнику ПСП «Ушба» Брагі М.В. Обидва акти були підписані Брагою М.В у його присутності.

Проте, представники ПСП «Ушба» при поверненні майна заперечували проти підписання актів № 1 та № 2 та зазначили, що вони підпишуть їх у випадку підписання загального акту.

У цьому контексті суд зазначає, що Позивач надав до суду у якості доказів 3 акти приймання-передачі майна та вказав, що ними підтверджується некомплектність отриманого з оренди майна.

Так, відповідно до акту (без номера) від 18.03.2020, складеного між ТОВ «Астарта-Агро» та ПСП «Ушба» в особі представників відповідно ОСОБА_2 та Браги М.В. , ПСП «Ушба» повернуло ТОВ «Астра-Агро»: дощувальні машини ДМ «Фрегат» 424-90, заводський номер 5561 , ДМ «Фрегат» 424-90, заводський номер 6098 та ДМ «Фрегат» 424-90, заводський номер 13-08358. У пункті 2 акту сторони вказали, що стан та комплектність переданої техніки відповідає умовам договору оренди (т. 1, а.с. 72).

У свою чергу, ПСП «Ушба» під час судового розгляду справи підтвердило складання та підписання цього акту.

Як слідує з акту № 1 приймання-передачі від 18.03.2021 (т. 1, а.с. 73-74), в якому вказано, що він складений між ТОВ «Астарта-Агро» та ПСП «Ушба» в особі представників відповідно ОСОБА_2 та Браги М.В. , ПСП «Ушба» повернуло ТОВ «Астра-Агро»: комплектуючі до дощувальних машин: 24 візки, 88 коліс, 21 трос № 2, 79 тросів № 7, 51 трос № 10, 36 тросів № 11, 59 тросів № 23, 318 тросів № 21, 32 троси № 26. 6 тросів № 28, 4 троси № 12, 6 тросів № 4, 6 тросів № 9, 7 тросів № 25, 3 кінцеві траверси, 42 довгих ролика, 89 кутів бочонка, 42 середніх ролика, 21 малого ролика, 32 планки тросу № 11 довгих, 15 планок тросу № 11 коротких, 28 щогл в комплектації, 2 нерухомі опори, 3 стояка нерухомої опори, 85 траверсів та 44 бочонка. У пункті 2 акту відображено, що стан та комплектність переданих комплектуючих до дощувальних машин мають задовільний стан, з урахуванням їх використання та фізичного зносу, а у пункті 4 - акт не засвідчує факту приймання дощувальних машин у комплектації.

Відповідно до акту № 2 приймання-передачі від 19.03.2021 (т. 1, а.с. 75), в якому вказано, що він складений між ТОВ «Астарта-Агро» та ПСП «Ушба» в особі представників відповідно ОСОБА_2 та Браги М.В. , ПСП «Ушба» повернуло ТОВ «Астра-Агро»: 20 візків, 1 нерухому опору, 30 щоглів в комплектації, 36 труб; стан та комплектність переданих комплектуючих до дощувальних машин мають задовільний стан, з урахуванням їх використання та фізичного зносу; акт не засвідчує факту приймання 3 дощувальних машин у комплектації; орендар засвідчує, що за актом передані не всі комплектуючі до дощувальних машин, а саме не передано труби у кількості 102 одиниць. У пункті 4 акту відображено, що акт не засвідчує факту приймання дощувальних машин у комплектації, а у пункті 5 - орендар засвідчує, що за актом передані не всі комплектуючі дощувальних машин, а саме не передані труби у кількості 102 одиниць.

Під час судового розгляду справи ПСП «Ушба» заперечило складання та підписання актів № 1 від 18.03.2020 та № 2 від 19.03.2020, та також вказало, що Брага М.В. їх не підписував та записи у графі «Орендар»: «Брага М.В. гідротехнік» не вчиняв.

21.07.2021 Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз складений експертний висновок № 21-302 (т. 3, а.с. 95-111), за змістом якого були надані відповіді на питання суду, які поставлені в ухвалі про її проведення.

У цьому контексті суд зазначає, що експертом здійснене коригування поставлених питань та відповіді надані стосовно питань:

1) чи виконані рукописні записи: «Брага М.В. гідротехнік», розміщені у графах «Орендар» в акті № 1 приймання-передачі який датується 18.03.2020 та акті № 2 приймання-передачі, який датується 19.03.2020, Брагою Михайлом Вікторовичем або іншою особою (особами)?;

2) чи виконані рукописні записи: «Брага М.В. гідротехнік» та підписи від імені Браги Михайла Вікторовича , розміщені у графах «Орендар» у двох примірниках акту приймання-передачі майна за договором оренди сільськогосподарської техніки 18/03/14 від 14.03.2018, які датуються 18.03.2020, акті № 1 приймання-передачі, який датується 18.03.2020, акті № 2 приймання-передачі, який датується 19.03.2020, під впливом збиваючих факторів (природних, штучних)?;

3) чи виконані підписи від імені Браги Михайла Вікторовича у двох примірниках акту приймання-передачі майна за договором оренди сільськогосподарської техніки 18/03/14 від 14.03.2018, які датуються 18.03.2020, акті № 1 приймання-передачі від 18.03.2020, акті № 2 приймання-передачі від 19.03.2020, однією особою?;

4) чи виконані підписи від імені Браги Михайла Вікторовича , розміщені у графах «Орендар» у двох примірниках акту приймання-передачі майна за договором оренди сільськогосподарської техніки 18/03/14 від 14.03.2018, які датуються 18.03.2020, акті № 1 приймання-передачі від 18.03.2020, акті № 2 приймання-передачі від 19.03.2020, самим Брагою Михайлом Вікторовичем або іншою (ми) особою (ми)?

Згідно до висновків експерта:

- з першого питання:

рукописні записи «Брага М.В. гідротехнік», розміщені у графах «Орендар» в акті № 1 приймання-передачі який датується 18.03.2020 та акті № 2 приймання-передачі, який датується 19.03.2020, виконані не Брагою Михайлом Вікторовичем, а іншою особою;

- з другого питання:

а) у рукописних записах: «Брага М.В. гідротехнік», розміщених у графах «Орендар» у двох примірниках акту приймання-передачі майна за договором оренди сільськогосподарської техніки 18/03/14 від 14.03.2018, який датуються 18.03.2020, акті № 1 приймання-передачі, який датується 18.03.2020, акті № 2 приймання-передачі, який датується 19.03.2020, ознак, які б свідчили про вплив на виконавця якихось збиваючих факторів (природних, штучних) не виявлено;

б) на виконавців підписів від імені Браги Михайла Вікторовича, розміщених у графах «Орендар» у двох примірниках акту приймання-передачі майна за договором оренди сільськогосподарської техніки 18/03/14 від 14.03.2018, який датуються 18.03.2020, акті № 2 приймання-передачі, який датується 19.03.2020, ознак, які б свідчили про вплив на виконавця якихось збиваючих факторів (природних, штучних) не виявлено;

в) на виконавця підпису від імені Браги Михайла Вікторовича , розміщеного у графі «Орендар» в акті № 1 приймання-передачі, який датується 18.03.2020, впливали якісь збиваючі фактори; вирішити питання про конкретний збиваючий фактор не виявилося можливим;

- з третього питання:

а) підписи від імені Браги Михайла Вікторовича , розміщені у графах «Орендар» двох примірниках акту приймання-передачі майна за договором оренди сільськогосподарської техніки 18/03/14 від 14.03.2018, які датуються 18.03.2020, виконані однією особою;

б) вирішити питання чи виконані досліджувані підписи від імені Браги М.В. розміщені у графах «Орендар» акту № 1 від 18.03.2020 та акту № 2 приймання-передачі від 19.03.2020 однією особою не надалося можливим;

в) вирішити питання чи виконані досліджувані підписи від імені Браги М.В. розміщені у графах «Орендар» акту № 1 від 18.03.2020 та акту № 2 приймання-передачі від 19.03.2020 тією особою, що виконала підписи від імені Браги М.В. , розміщені у графах «Орендар» двох примірниках акту приймання-передачі майна за договором оренди сільськогосподарської техніки 18/03/14 від 14.03.2018, який датуються 18.03.2020, не надалося можливим;

- з четвертого питання:

а) підписи від імені Браги Михайла Вікторовича , розміщені у графах «Орендар» двох примірниках акту приймання-передачі майна за договором оренди сільськогосподарської техніки 18/03/14 від 14.03.2018, які датуються 18.03.2020, виконані самим Брагою Михайлом Вікторовичем ;

б) вирішити питання чи виконані підписи від імені Браги М.В. , розміщені у графах «Орендар» акту № 1 приймання-передачі від 18.03.2020 та акту № 2 приймання-передачі від 19.03.2020, самим Брагою М.В. або іншою (ми) особою (ми) не надалося можливим.

Претензією за вихідним № 10-04/20/1 від 10.04.2020 ТОВ «Астра-Агро» (т. 1, а.с. 76-81) висловило вимогу до ПСП «Ушба» про повернення: 102 труб, 8 тросів, 1 планки короткого тросу, а також навісної комплектації до дощувальних машин.

За обліковими даними ТОВ «Астарта-Агро» ПСП «Ушба» його вимог, висловлених у претензії не виконало та станом на час розгляду справи в суді не повернуло.

Поряд з цим, 01.04.2020 ТОВ «Астарта-Агро», виступаючи у якості орендодавця, уклало із Селянським (фермерським) господарством «Ланк-К», як орендарем, договір оренди майна (т. 1, а.с. 193-195), за умовами якого:

- зобов`язалося протягом 2 днів з моменту підписання договору передати в оренду: 1) дощувальну машину марки ДМ «Фрегат» 424-90, чотирнадцятиопорну, із заводським номером 13-08358 (в повній комплектації) та за свідоцтвом про реєстрацію серія НОМЕР_1 ; 2) дощувальну машину марки ДМ «Фрегат» 424-90, п`ятнадцятиопорну, із заводським номером 5561 (в повній комплектації) та за свідоцтвом про реєстрацію серія НОМЕР_3 ; 3) дощувальну машину марки ДМ «Фрегат» 424-90, п`ятнадцятиопорну, із заводським номером 6098 (в повній комплектації) та за свідоцтвом про реєстрацію серія НОМЕР_10 (пункти 1.1., 2.1.1.,),

- за оренду орендар сплачує орендодавцеві щомісячну плату у розмірі 36000 грн (пункт 3.1.),

- орендна плата сплачується щомісячно (пункт 3.2.),

- у випадку несвоєчасного передання майна в оренду, передання майна не у повній комплектації, не передання майна орендодавець зобов`язаний сплатити орендарю неустойку у вигляді штрафу у розмірі подвійної орендної плати за місяць (пункт 4.5.),

- договір набуває чинності з моменту підписання і діє з 01.04.2020 до 31.12.2020 (пункт 6.1.).

Додатковою угодою № 2 від 24.04.2020 (т. 1, а.с. 209) ТОВ «Астра-Агро», та СФГ «Ланк-К» внесли зміни до вказаного договору оренди стосовно строку передачі майна та визначили, що майно повинне бути передане за актом приймання-передачі - до 04.05.2020.

Як слідує з листів (вимог) СФГ «Ланк-К», адресованих ТОВ «Астра-Агро», за вих. № 09-1/05-20 від 05.05.2020 (т. 1, а.с. 210) та за вих. № 15-1/06-20 від 15.06.2020 (т. 1, а.с. 213), обумовлене договором оренди майно не передане та висловлена вимога про розірвання договору і сплату штрафу у сумі 72000 грн.

Листом за вих. № 310620/3 від 31.06.2020 (т. 1, а.с. 215) ТОВ «Астра-Агро» поінформувало СФГ «Ланк-К» про погодження сплатити штраф.

Відповідно до платіжного доручення № 1459 від 11.08.2020 (т. 1, а.с. 216) ТОВ «Астра-Агро» перерахувало СФГ «Ланк-К» 72000 грн, вказавши у розділі «призначення платежу» про підставу перерахування коштів, а саме сплату штрафної санкції згідно договору оренди майна № 1/04-1/20 від 01.04.2020.

Оцінка суду установлених обставин на норм діючого законодавства

Щодо правової природи договору та договірних відносин

Установлені судом обставини укладеного між сторонами договору, свідчать про виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на його підставі, з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір оренди (найму).

Так, за статтею 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності (частина 1); у користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ) (частина 2); об`єктом оренди може бути (серед іншого) окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання (частина 3).

У цьому контексті суд зазначає, що предметом оренди за договором від 14.03.2018 є 3 дощувальні машини ДМ «Фрегат» 424-90, заводський номер 5561, ДМ «Фрегат» 424-90, заводський номер 6098 та ДМ «Фрегат» 424-90, заводський номер 13-08358, а не їх складові частини.

Зі змісту приписів статті 1, частини 2 статті 9, частини 2 статті 759, частини 3 статті 760 ЦК України та частини 2 статті 4, частини 6 статті 283 ГК України слідує, що Цивільним кодексом України встановлені загальні положення про найм (оренду), а особливості регулювання майнових правовідносини, які виникають між суб`єктами господарювання і пов`язані з укладенням, виконанням та припиненням договорів оренди, передбачені Господарським кодексом України.

Отже, якщо договір не містить таких особливостей, то застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Так, за приписами статті 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відтак, зі змісту наведених правових норм суд висновує, що при виникненні правовідносин оренди майна (найму) ключовим поряд з наявними істотними умовами (предмет, строк та орендна плата) є факт передачі майна в оренду.

За умовами пунктів 5.1. та 5.2. договору оренди сторони визначили, що передача майна в оренду здійснюється за актом приймання-передачі, а об`єкт вважається переданим та прийнятим з моменту підписання відповідного акту.

Зокрема, ТОВ «Астарта-Агро» стосовно передачі майна в оренду послалося на три акти приймання-передачі майна.

Проте, суд приходить до висновку, що доведеним являється факт передачі майна лише за двома актами, а саме від 14.03.2018 та від 19.04.2018. Такий висновок слідує з того, що в акті від 14.03.2018 предметом передачі вказані дощувальні машини, які є предметом договору оренди, та в ньому зазначено, що вони передаються без навісного обладнання. У свою чергу, в акті від 19.04.2018, який складений між сторонами, вказано, що передаються комплектуючі частини на дощувальні машини.

І, напроти, суд вважає, що акт від 05.03.2018 не є доказом передачі майна за договором оренди, оскільки він: складений 05.03.2018, тобто, до укладення договору; не має інформації про його віднесення до відносин у межах договору оренди, оскільки складений між іншими особами та без вказівки на підставу для такої передачі; має інформацію про передачу комплектуючих на 4 дощувальні машини «Фрегат» і ця кількість машин відповідає кількості машин, які були придбані ПСП «Ушба» у ПП «Аграрій 3000». При цьому твердження ТОВ «Астарта-Агро» про складення акту від 05.03.2018 у межах договірних відносин з ПСП «Ушба» не підтвердженні належними доказами.

За умовами договору оренди сторони визначили, що він укладається на 1 календарний рік з моменту прийняття майна в оренду та з можливістю поновлення на такий же строк, тобто 1 календарний рік.

Отже, за спірними правовідносинами, договір оренди припинив свою дію 14.03.2020 за наслідками наявного між сторонами листування, а саме листа ТОВ «Астарта-Агро» за вих. № 5-02/2/1 від 05.02.2020 та листа ПСП «Ушба» за вих. № 44 від 26.02.2020 про небажання продовжувати його дію.

Частини 2 та 4 статті 291 ГК України встановлюють, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а правові наслідки припинення визначаються Цивільним Кодексом України.

У свою чергу, у відповідності до частини 1 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У пункті 8.1. договору оренди сторони обумовили порядок повернення майна з оренди, а саме визначили обов`язок ПСП «Ушба» повернути майно протягом 5 днів після закінчення строку за актом передавання.

Отже, обов`язком ПСП «Ушба» по закінченні строку дії договору оренди є повернення орендованого майна у п`ятиденний строк.

Зокрема, ТОВ «Астарта-Агро» стосовно повернення майна з оренди послалося на три акти приймання-передачі майна, а саме акт без номера від 18.03.2020, акт № 1 від 1803.2020 та акт № 2 від 19.03.2020, які підписані від імені ПСП «Ушба» його представником - Брагою М.В.

Таким чином, всі акти складені у межах п`ятиденного строку з дня закінчення строку дії договору.

Суд установив, що ці акти відрізняються своїм змістом щодо комплектності. Так, в акті без номера від 18.03.2020 сторони вказали, що комплектність переданої техніки відповідає умовам договору оренди. Напроти, в актах № 1 від 18.03.2020 та № 2 від 19.03.2020 вказано, що їх складання не засвідчує комплектність дощувальних машин.

Поряд з цим, різною є позиція сторін стосовно їх підписання, зокрема, ПСП «Ушба» визнає підписання лише акту без номеру від 18.03.2020 та вказує про непідписання інших актів.

У контексті складення вказаних актів за наслідками проведеної судової почеркознавчої експертизи установлено, що: 1) стосовно акту приймання-передачі майна без номеру від 18.03.2020 - від імені ПСП «Ушба» він підписаний Брагою М.В.; 2) стосовно актів приймання-передачі № 1 від 18.03.2020 та № 2 від 19.03.2020 - а) рукописні записи «Брага М.В. гідротехнік» виконані не Брагою М.В., а іншою особою; б) підписи від імені Браги М.В. виконані однією особою, але не встановлено чи належать вони йому; в) чи є підписи від імені Браги М.В. однаковими з його підписом в акті приймання-передачі без номеру від 18.03.2020 не встановлено.

Частини 1 та 3 статті 74 ГПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, шляхом подачі відповідних доказів.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками застосування цих правових положень суд вважає, що доведеним є факт складення та підписання повноважними представниками сторін акту приймання-передачі майна без номеру від 18.03.2020, в якому відображена відповідність комплектації орендованого майна до умов договору оренди. І напроти, недоведеним являється складення та підписання зі сторони ПСП «Ушба» актів № 1 від 18.03.2020 та № 2 від 19.03.2020, оскільки за наслідками проведеної експертизи не встановлена належність підписів Брагі М.В. при його твердженнях про їх непідписання.

Суд також вважає, із застосуванням принципу вірогідності, що підписання представником ТОВ «Астарта-Агро» акту приймання-передачі майна без номеру від 18.03.2020, в якому відображена відповідність комплектації орендованого майна до умов договору оренди, та неспростування цього під час судового розгляду вказує на достовірність подій та фактів, які у ньому відображені, а саме повернення майна з оренди без будь-яких зауважень стосовно його комплектності.

Поряд з цим, суд вважає недоведеним сам перелік майна, який є складовою частиною дощувальних машин, які передавалися в оренду, оскільки ані в акті приймання-передачі від 14.03.2018 (про передачу в оренду), ані в акті приймання-передачі від 18.03.2020 (про повернення майна з оренди) не зазначений відповідний перелік.

При цьому посилання ТОВ «Астарта-Агро» на Керівництво з експлуатації дощувальної машини «Фрегат» ДМУ-00.000 РЕ у якості підтвердження комплектності орендованого майна є помилковими, оскільки воно стосується інших моделей та модифікацій дощувальних машин «Фрегат». Належні йому дощувальні машини, які передавалися в оренду, мають модифікацію «ДМ 420-90», що не відповідає модифікації та марці із вказаних у Керівництві, якими є: «ДМУ-А…» або «ДМУ-Б…» з відповідною модифікацією: ДМУ-А199-28, ДМУ-А229-32, ДМУ-А253-38, ДМУ-А283-45, ДМУ-А308-55, ДМУ-А308-30, ДМУ-А337-65, ДМУ-А337-45, ДМУ-А362-50, ДМУ-А392-50, ДМУ-А417-55, ДМУ-Б379-75, ДМУ-Б409-80, ДМУ-Б434-90, ДМУ-Б463-90, ДМУ-Б463-60, ДМУ-Б488-90, ДМУ-Б488-65, ДМУ-Б518-90, ДМУ-Б542-90 та ДМУ-Б572-90.

За таких обставин суд висновує, що наявними у справі доказами ПСП «Ушба» підтвердило повернення орендованого майна у комплектації відповідно до умов договору оренди, а безпосередньо ТОВ «Астарта-Агро» не довело зворотного.

Попередньо суд вказав, що ТОВ «Астарта-Агро» за договором оренди передало в користування три дощувальні машини, проте предметом позову поряд з комплектуючими до них вказало також на комплектуючі до іншої дощувальної машини ДМ «Фрегат» 424-90 (без номеру), яка не являлася об`єктом оренди за договором.

За таких обставин, ТОВ «Астарта-Агро» не надало належних та допустимих доказів існування договірних відносин стосовно цієї дощувальної машини, а тому вимоги щодо повернення комплектуючих до неї є необґрунтованими.

У справі ТОВ «Астарта-Агро» позовну вимогу, яка стосується договірного зобов`язання стосовно повернення майна з оренди, визначило як «зобов`язання виконати обов`язок за договором оренди в натурі», але при цьому вказало не на сам об`єкт оренди, а на його складові частини.

У зв`язку із таким визначенням предмету спору суд зазначає наступне.

Статтею 15 ЦК України та частиною 1 статті 20 ГК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 статті 16 ЦК України та частини 2 статті 20 ГК України встановлені способи захисту порушених прав, до яких віднесений - присудження до виконання обов`язку в натурі.

За частинами 1 та 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 Суд надав правовий висновок стосовно застосування вказаних правових положень та вказав, що:

- держава забезпечує захист порушених або оспорюваних прав суб`єктів господарювання; такі права захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права позивача; якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (пункт 6.5),

- розглядаючи справу суд має з`ясувати чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором, чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах (пункт 6.6),

- якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню; однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом (пункт 6.7.).

Поряд з цим, у пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 Суд зазначив, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

На підставі викладених правових положень слідує, що право позивача на заявлення конкретної позовної вимоги повинне узгоджуватися із правильністю, належністю та ефективністю обраного способу захисту порушених прав.

Частина перша статті 162 ГПК України регламентує, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Відповідно до пунктів 4, 5 частини третьої цієї ж статті позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

У постанові від 04.12.2019 по справі № 917/1739/17 Велика Палата Верховного Суду надала правовий висновок стосовно застосування цієї правової норми. Суд у пунктах 81, 83 та 86 вказав, що:

- предмет позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів,

- підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу,

- правовими підставами позову є зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги,

- саме на суд покладений обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відтак, обов`язком позивача є самостійне визначення позовних вимог, наведення правових підстав позову, а обов`язком суду є надання правової кваліфікації відносинам сторін та правових норм, які підлягають застосуванню для вирішення спору.

Як зазначив суд вище за частиною 1 статті 785 ЦК України обов`язком наймача є повернення речі у тому стані, в якому вона була одержана.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 04.11.2021 по справі № 910/4894/20 надав правовий висновок стосовно наведеної норми та вказав, що вона зобов`язує наймача у разі припинення договору найму повернути наймодавцеві річ; вона визначає строк для повернення речі: таке повернення має бути здійснене «негайно», тобто одразу після припинення договору.

У свою чергу, згідно зі статтею 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки, а за статтю 177 об`єктами цивільних прав є речі.

Положення статей 184, 186 та 187 ЦК України визначають, що:

- річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її,

- річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю,

- приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом,

- складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення,

- при переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

За умовами договору оренди його об`єктом є дощувальні машини, а не їх складові частини, що відповідає положенням наведеної частини 3 статті 283 ГК України (щодо об`єкту оренди, яким є індивідуально-визначене майно), а тому речами за договором, з урахуванням наведених правових положень, є дощувальні машини з певними їх характеристиками, а не їх складові частини.

У даному випадку відповідною характеристикою дощувальних машин є відомості, які стали підставою для їх державної реєстрації відповідно до наведених Свідоцтв про реєстрацію машин, а саме певна марка та реєстраційний, заводський номер.

Відтак, зобов`язанням ПСП «Ушба» з повернення речей за наслідками закінчення строку договору оренди є повернення дощувальних машин, а не їх складових частин.

Безпосередньо наслідки повернення об`єкта оренди з погіршенням його стану встановленні приписами статті 779 ЦК України. За цією статтею наймач зобов`язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини (частина 1); у разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків (частина 2).

Таким чином, цивільне законодавство розрізняє способи захисту порушених прав, які стосуються випадків неповернення майна з оренди та повернення із погіршенням його стану, а саме: у випадку неповернення - зобов`язання виконати умову договору з повернення; у випадку повернення із погіршенням його стану - зобов`язання усунути погіршення речі, а у разі неможливості відновлення - стягнення збитків.

За таких обставин, ТОВ «Астарта-Агро» обрало спосіб захисту, який не відповідає належному, оскільки позовна вимога стосується зобов`язання з повернення не всієї речі, а її частини, яка фактично є складовою частиною головної речі.

Щодо орендної плати

У відповідності до частини 3 статті 285 та статті 286 ГК України орендар сплачує орендодавцеві незалежно від наслідків своєї господарської діяльності орендну плату, яка є фіксованим платежем та встановлюється сторонами у грошовій формі.

Суд установив, що за умовами договору ПСП «Ушба» зобов`язане було сплачувати орендну плату у розмірі 1000 грн на місяць у строк до 10 числа кожного місяця, а всього у загальній сумі за 2 роки оренди 24000 грн.

Проте, така сплата, хоча і здійснена у всій загальній сумі, але проведена лише тричі, а саме 05.06.2019 у сумі 15000 грн та 19.03.2020 у сумі 9000 грн.

Статтею 193 ГК України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1); кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2); не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань (частина 7).

Окреслені у статті 193 ГК України правила та принципи господарювання, які корелюються із загальними засадами цивільного законодавства, вказаними у пункті 6 статті 3 ЦК України (справедливість та добросовісність) та засадами зобов`язань, визначеними у частині 3 статті 509 ЦК України (добросовісність, розумність, справедливість), означають, що цивільні права мають здійснюватися, а обов`язки виконуватися не тільки відповідно до їх призначення, а й справедливо та добросовісно, з урахуванням правил господарювання, з метою досягнення загальногосподарського інтересу.

У пункті 8.21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Суд надав правові висновки стосовно застосування вказаних правових положень та вказав, що ці принципи втілюються у нормах права та умовах договорів і регулюють конкретні ситуації таким чином, що кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки - захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

У даному контексті суд також зазначає, що безпосередньо сутність справедливості виражається у ментальних уявленнях, що є добро і зло, правда і неправда, а добросовісність означає необхідність сумлінної, чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав, а також дотримання належної турботливості і ставлення до процесу виконання зобов`язання з урахуванням захищених законодавством прав та інтересів іншої сторони.

Отже, зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання, мають ґрунтуватися на засадах добросовісності та справедливості; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, з урахуванням інтересів другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. І напроти, відсутність потрібної турботливості може вказувати на вину боржника, котра відіграє роль суб`єктивної умови відповідальності.

За таких обставин суд висновує, що ПСП «Ушба» несвоєчасно здійснювало сплату орендної плати, чим порушило взяті на себе зобов`язання.

Водночас, суд не абсолютизує наведені принципи по відношенню до поведінки ПСП «Ушба», оскільки вона може бути наслідком не тільки суб`єктивних, але і об`єктивних причин. Проте, з огляду на положення статті 74 ГПК України він повинен довести наявність відповідних причин.

У свою чергу, воно не надало доказів існування об`єктивних причин та обставин, які б вказували на вжиття ним усіх заходів, необхідних для належного виконання зобов`язання.

Щодо відповідальності за несвоєчасну сплату орендної плати

Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення інфляційних у сумі 1010,97 грн та річних у сумі 352,83 грн, які нараховані у зв`язку з несвоєчасною сплатою орендної плати, суд зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказані інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування за загальним правилом здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Разом з тим, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Пунктом 4.2 договору визначено, що орендна плата сплачується щомісячно не пізніше 10 числа кожного місяця. При цьому умовами договору не визначено чи є цей платіж авансовим по відношенню до поточного місяця, чи сплачується у наступному місяці.

При здійсненні розрахунку річних сам Позивач визначив сплату не пізніше 10 числа наступного місяця. Проте при розрахунку помилково визначив початок періоду нарахування з 10 числа, оскільки строк нарахування починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, в даному випадку з 11 числа кожного місяця.

Суд здійснив власний розрахунок річних за формулою: річні = (заборгованість) х 3% х (кількість прострочених днів): 365 (366), у зв`язку з чим розрахунок наступний:

- 1000 грн (за період з 11.04.2018 по 04.06.2019) х 3% х 420 днів : 365 днів = 34,52 грн;

- 1000 грн (за період з 11.05.2018 по 04.06.2019) х 3% х 390 днів : 365 днів = 32,05 грн;

- 1000 грн (за період з 11.06.2018 по 04.06.2019) х 3% х 359 днів : 365 днів = 29,51 грн;

- 1000 грн (за період з 11.07.2018 по 04.06.2019) х 3% х 329 днів : 365 днів = 27,04 грн;

- 1000 грн (за період з 11.08.2018 по 04.06.2019) х 3% х 298 днів : 365 днів = 24,49 грн;

- 1000 грн (за період з 11.09.2018 по 04.06.2019) х 3% х 267 днів : 365 днів = 21,95 грн;

- 1000 грн (за період з 11.10.2018 по 04.06.2019) х 3% х 237 днів : 365 днів = 19,48 грн;

- 1000 грн (за період з 11.11.2018 по 04.06.2019) х 3% х 206 днів : 365 днів = 16,93 грн;

- 1000 грн (за період з 11.12.2018 по 04.06.2019) х 3% х 176 днів : 365 днів = 14,47 грн;

- 1000 грн (за період з 11.01.2019 по 04.06.2019) х 3% х 145 днів : 365 днів = 11,92 грн;

- 1000 грн (за період з 11.02.2019 по 04.06.2019) х 3% х 114 днів : 365 днів = 9,37 грн;

- 1000 грн (за період з 11.03.2019 по 04.06.2019) х 3% х 86 днів : 365 днів = 7,07 грн;

- 1000 грн (за період з 11.04.2019 по 04.06.2019) х 3% х 55 днів : 365 днів = 4,52 грн;

- 1000 грн (за період з 11.05.2019 по 04.06.2019) х 3% х 25 днів : 365 днів = 2,05 грн;

- 1000 грн (за період з 11.07.2019 по 31.12.2019) х 3% х 174 дні : 365 днів = 14,30 грн;

- 1000 грн (за період з 01.01.2020 по 18.03.2020) х 3% х 78 днів : 366 днів = 6,39 грн;

- 1000 грн (за період з 11.08.2019 по 31.12.2019) х 3% х 143 дні : 365 днів = 11,75 грн;

- 1000 грн (за період з 01.01.2020 по 18.03.2020) х 3% х 78 днів : 366 днів = 6,39 грн;

- 1000 грн (за період з 11.09.2019 по 31.12.2019) х 3% х 112 днів : 365 днів = 9,21 грн;

- 1000 грн (за період з 01.01.2020 по 18.03.2020) х 3% х 78 днів : 366 днів = 6,39 грн;

- 1000 грн (за період з 11.10.2019 по 31.12.2019) х 3% х 82 дні : 365 днів = 6,74 грн;

- 1000 грн (за період з 01.01.2020 по 18.03.2020) х 3% х 78 днів : 366 днів = 6,39 грн;

- 1000 грн (за період з 11.11.2019 по 31.12.2019) х 3% х 51 день : 365 днів = 4,19 грн;

- 1000 грн (за період з 01.01.2020 по 18.03.2020) х 3% х 78 днів : 366 днів = 6,39 грн;

- 1000 грн (за період з 11.12.2019 по 31.12.2019) х 3% х 21 день : 365 днів = 1,73 грн;

- 1000 грн (за період з 01.01.2020 по 18.03.2020) х 3% х 78 днів : 366 днів = 6,39 грн;

- 1000 грн (за період з 11.01.2020 по 18.03.2020) х 3% х 68 днів : 366 днів = 5,57 грн;

- 1000 грн (за період з 11.02.2020 по 18.03.2020) х 3% х 37 днів : 366 днів = 3,03 грн;

- 1000 грн (за період з 11.03.2020 по 18.03.2020) х 3% х 8 днів : 366 днів = 0,66 грн.

Таким чином, загальна сума річних, яка підлягає стягненню, складає 350,91 грн, як сума чисел 34,52 грн, 32,05 грн, 29,51 грн, 27,04 грн, 24,49 грн, 21,95 грн, 19,48 грн, 16,93 грн, 14,47 грн, 11,92 грн, 9,37 грн, 7,07 грн, 4,52 грн, 2,05 грн, 14,03 грн, 6,39 грн, 11,75 грн, 6,39 грн, 9,21 грн, 6,39 грн, 6,74 грн, 6,39 грн, 4,19 грн, 6,39 грн, 1,73 грн, 6,39 грн, 5,57 грн, 3,03 грн та 0,66 грн. Натомість стягнення 1,92 грн річних задоволенню не підлягають.

Суд також здійснив арифметичний розрахунок інфляційних за кожним з періодів заборгованості, за формулою: сума заборгованості х індекс інфляції за період - сума заборгованості, у зв`язку з чим:

- за період з 11.04.2018 по 04.06.2019 індекс інфляції становить 110,441641% з розрахунку: 100,8% (в квітні 2018) х 100% (в травні 2018) х 100% (в червні 2018) х 99,3% (в липні 2018) х 100% (в серпні 2018) х 101,95% (у вересні 2018) х 101,7% (в жовтні 2018) х 101,4% (в листопаді 2018) х 100,8% (в грудні 2018) х 101% (в січні 2019) х 100,5% (в лютому 2019) х 100,9% (в березні 2019) х 101% (в квітні 2019) х 100,7% (в травні 2019); а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.04.2018 по 04.06.2019 становить 104,42 грн з розрахунку: 1000 грн х 110,441641% - 1000 грн;

- за період з 11.05.2018 по 04.06.2019 - 109,565120% з розрахунку: 100% (в травні 2018) х 100% (в червні 2018) х 99,3% (в липні 2018) х 100% (в серпні 2018) х 101,95% (у вересні 2018) х 101,7% (в жовтні 2018) х 101,4% (в листопаді 2018) х 100,8% (в грудні 2018) х 101% (в січні 2019) х 100,5% (в лютому 2019) х 100,9% (в березні 2019) х 101% (в квітні 2019) х 100,7% (в травні 2019), а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.05.2018 по 04.06.2019 становить 95,65 грн з розрахунку: 1000 грн х 109,565120% - 1000 грн,

- за період з 11.06.2018 по 04.06.2019 - 109,565120% з розрахунку: 100% (в червні 2018) х 99,3% (в липні 2018) х 100% (в серпні 2018) х 101,95% (у вересні 2018) х 101,7% (в жовтні 2018) х 101,4% (в листопаді 2018) х 100,8% (в грудні 2018) х 101% (в січні 2019) х 100,5% (в лютому 2019) х 100,9% (в березні 2019) х 101% (в квітні 2019) х 100,7% (в травні 2019), а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.06.2018 по 04.06.2019 становить 95,65 грн з розрахунку: 1000 грн х 109,565120% - 1000 грн,

- за період з 11.07.2018 по 04.06.2019 - 109,565120% з розрахунку: 99,3% (в липні 2018) х 100% (в серпні 2018) х 101,95% (у вересні 2018) х 101,7% (в жовтні 2018) х 101,4% (в листопаді 2018) х 100,8% (в грудні 2018) х 101% (в січні 2019) х 100,5% (в лютому 2019) х 100,9% (в березні 2019) х 101% (в квітні 2019) х 100,7% (в травні 2019), а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.07.2018 по 04.06.2019 становить 95,65 грн з розрахунку: 1000 грн х 109,565120% - 1000 грн;

- за період з 11.08.2018 по 04.06.2019 - 110,337482% з розрахунку: 100% (в серпні 2018) х 101,95% (у вересні 2018) х 101,7% (в жовтні 2018) х 101,4% (в листопаді 2018) х 100,8% (в грудні 2018) х 101% (в січні 2019) х 100,5% (в лютому 2019) х 100,9% (в березні 2019) х 101% (в квітні 2019) х 100,7% (в травні 2019), а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.08.2018 по 04.06.2019 становить 103,37 грн з розрахунку: 1000 грн х 110,337482% - 1000 грн,

- за період з 11.09.2018 по 04.06.2019 - 110,337482% з розрахунку: 101,95% (у вересні 2018) х 101,7% (в жовтні 2018) х 101,4% (в листопаді 2018) х 100,8% (в грудні 2018) х 101% (в січні 2019) х 100,5% (в лютому 2019) х 100,9% (в березні 2019) х 101% (в квітні 2019) х 100,7% (в травні 2019), а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.09.2018 по 04.06.2019 становить 103,37 грн з розрахунку: 1000 грн х 110,337482% - 1000 грн,

- за період з 11.10.2018 по 04.06.2019 - 108,280159% з розрахунку: 101,7% (в жовтні 2018) х 101,4% (в листопаді 2018) х 100,8% (в грудні 2018) х 101% (в січні 2019) х 100,5% (в лютому 2019) х 100,9% (в березні 2019) х 101% (в квітні 2019) х 100,7% (в травні 2019), а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.10.2018 по 04.06.2019 становить 82,80 грн з розрахунку: 1000 грн х 108,280159% - 1000 грн,

- за період з 11.11.2018 по 04.06.2019 - 106,470166% з розрахунку: 101,4% (в листопаді 2018) х 100,8% (в грудні 2018) х 101% (в січні 2019) х 100,5% (в лютому 2019) х 100,9% (в березні 2019) х 101% (в квітні 2019) х 100,7% (в травні 2019), а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.11.2018 по 04.06.2019 становить 64,70 грн з розрахунку: 1000 грн х 106,470166% - 1000 грн,

- за період з 11.12.2018 по 04.06.2019 - 105,000164% з розрахунку: 100,8% (в грудні 2018) х 101% (в січні 2019) х 100,5% (в лютому 2019) х 100,9% (в березні 2019) х 101% (в квітні 2019) х 100,7% (в травні 2019), а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.12.2018 по 04.06.2019 становить 50 грн з розрахунку: 1000 грн х 105,000164% - 1000 грн,

- за період з 11.01.2019 по 04.06.2019 - 104,166830% з розрахунку: 101% (в січні 2019) х 100,5% (в лютому 2019) х 100,9% (в березні 2019) х 101% (в квітні 2019) х 100,7% (в травні 2019), а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.01.2019 по 04.06.2019 становить 41,67 грн з розрахунку: 1000 грн х 104,166830% - 1000 грн.

- за період з 11.02.2019 по 04.06.2019 - 103,135475% з розрахунку: 100,5% (в лютому 2019) х 100,9% (в березні 2019) х 101% (в квітні 2019) х 100,7% (в травні 2019), а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.02.2019 по 04.06.2019 становить 31,35 грн з розрахунку: 1000 грн х 103,135475% - 1000 грн,

- за період з 11.03.2019 по 04.06.2019 - 102,622363% з розрахунку: 100,9% (в березні 2019) х 101% (в квітні 2019) х 100,7% (в травні 2019), а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.03.2019 по 04.06.2019 становить 26,22 грн з розрахунку: 1000 грн х 102,622363% - 1000 грн,

- за період з 11.04.2019 по 04.06.2019 - 101,707% з розрахунку: 101% (в квітні 2019) х 100,7% (в травні 2019), а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.04.2019 по 04.06.2019 становить 17,07 грн з розрахунку: 1000 грн х 101,707% - 1000 грн,

- за період з 11.05.2019 по 04.06.2019 - 100,7% (в травні 2019) а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.05.2019 по 04.06.2019 становить 7 грн з розрахунку: 1000 грн х 100,7% - 1000 грн,

- за період з 11.07.2019 по 18.03.2020 - 101,094729% з розрахунку: 99,4% (в липні 2019) х 99,7% (в серпні 2019) х 100,7% (у вересні 2019) х 100,7% (в жовтні 2019) х 100,1% (в листопаді 2019) х 99,8% (в грудні 2019) х 100,2% (в січні 2020) х 99,7% (в лютому 2020) х 100,8% (в березні 2020), а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.07.2019 по 18.03.2020 становить 10,95 грн з розрахунку: 1000 грн х 101,094729% - 1000 грн,

- за період з 11.08.2019 по 18.03.2020 - 101,704959% з розрахунку: 99,7% (в серпні 2019) х 100,7% (у вересні 2019) х 100,7% (в жовтні 2019) х 100,1% (в листопаді 2019) х 99,8% (в грудні 2019) х 100,2% (в січні 2020) х 99,7% (в лютому 2020) х 100,8% (в березні 2020), а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.08.2019 по 18.03.2020 становить 17,05 грн з розрахунку: 1000 грн х 101,704959% - 1000 грн.

- за період з 11.09.2019 по 18.03.2020 - 102,010992% з розрахунку: 100,7% (у вересні 2019) х 100,7% (в жовтні 2019) х 100,1% (в листопаді 2019) х 99,8% (в грудні 2019) х 100,2% (в січні 2020) х 99,7% (в лютому 2020) х 100,8% (в березні 2020), а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.09.2019 по 18.03.2020 становить 20,11 грн з розрахунку: 1000 грн х 102,010992% - 1000 грн,

- за період з 11.10.2019 по 18.03.2020 - 101,301879% з розрахунку: 100,7% (в жовтні 2019) х 100,1% (в листопаді 2019) х 99,8% (в грудні 2019) х 100,2% (в січні 2020) х 99,7% (в лютому 2020) х 100,8% (в березні 2020), інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.10.2019 по 18.03.2020 становить 13,02 грн з розрахунку: 1000 грн х 101,301879% - 1000 грн,

- за період з 11.11.2019 по 18.03.2020 - 100,597695% з розрахунку: 100,1% (в листопаді 2019) х 99,8% (в грудні 2019) х 100,2% (в січні 2020) х 99,7% (в лютому 2020) х 100,8% (в березні 2020), а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.11.2019 по 18.03.2020 становить 5,98 грн з розрахунку: 1000 грн х 100,597695% - 1000 грн,

- за період з 11.12.2019 по 18.03.2020 - 100,497198% з розрахунку: 99,8% (в грудні 2019) х 100,2% (в січні 2020) х 99,7% (в лютому 2020) х 100,8% (в березні 2020), а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.12.2019 по 18.03.2020 становить 4,97 грн з розрахунку: 1000 грн х 100,497198% - 1000 грн,

- за період з 11.01.2020 по 18.03.2020 - 100,698595% з розрахунку: 100,2% (в січні 2020) х 99,7% (в лютому 2020) х 100,8% (в березні 2020), а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.01.2020 по 18.03.2020 становить 6,99 грн з розрахунку: 1000 грн х 100,698595% - 1000 грн,

- за період з 11.02.2020 по 18.03.2020 - 100,4976% з розрахунку: 99,7% (в лютому 2020) х 100,8% (в березні 2020), а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.02.2020 по 18.03.2020 становить 4,98 грн з розрахунку: 1000 грн х 100,4976% - 1000 грн,

- за період з 11.03.2020 по 18.03.2020 - 100,8% (в березні 2020), а тому інфляційне збільшення на суму заборгованості 1000 грн за період з 11.03.2020 по 18.03.2020 становить 8 грн з розрахунку: 1000 грн х 100,8% - 1000 грн.

Отже, загальна сума інфляційного збільшення вірно визначена Позивачем і становить 1010,97 грн, як сума чисел 104,42 грн, 95,65 грн, 95,65 грн, 95,65 грн, 103,37 грн, 103,37 грн, 82,80 грн, 64,70 грн, 50 грн, 41,67 грн, 26,22 грн, 17,07 грн, 7 грн, 31,35 грн, 10,95 грн, 17,05 грн, 20,11 грн, 13,02 грн, 5,98 грн, 4,97 грн, 6,99 грн, 4,98 грн та 8 грн.

За таких обставин, нарахування 350,91 грн річних та 1010,97 грн інфляційних є правомірним.

Щодо сум, нарахованих за наслідками закінчення строку дії договору

За наслідками закінчення строку дії договору та користування майном після цього строку ТОВ «Астарта-Агро» нарахувало до сплати ПСП «Ушба» 5000 грн заборгованості з орендної плати за період фактичного користування майном з 14.03.2020 по 14.08.2020, тобто 5 місяців, а також неустойку у сумі 8000 грн, яка обрахована як подвійна плата за користування майном у період з 15.03.2020 по 15.08.2020.

Вирішуючи спір у цій частині суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 04.11.2021 по справі № 910/4894/20 надав правовий висновок стосовно наведеної норми та вказав, що:

- передбачена частиною другою статті 785 ЦК України неустойка є подвійною орендною платою за користування річчю за час прострочення,

- натомість орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі,

- одночасне стягнення орендної плати та неустойки у вигляді подвійної орендної плати, нарахованої за прострочення повернення орендованого майна, за один і той же період користування наймачем орендованим майном (за період з дня припинення дії договору оренди до дня повернення орендованого майна за актом) є неможливим, оскільки є притягненням відповідача до подвійної відповідальності за одне й те саме правопорушення, що суперечить статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення,

- неустойка, стягнення якої передбачене частиною 2 статті 785 ЦК України, є особливим самостійним видом майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин,

- для притягнення наймача, який порушив зобов`язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 ЦК України.

Аналогічні правові висновки щодо застосування частини другої статті 785 ЦК України підтверджуються численною усталеною судовою практикою та викладені, зокрема у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 910/12949/16, від 11 квітня 2018 року у справі № 914/4238/15, від 24 квітня 2018 року у справі № 910/14032/17, від 17 грудня 2018 у справі № 906/1037/16, та у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 грудня 2019 року у справі № 910/20370/17 та від 19 квітня 2021 року у справі № 910/11131/19, від яких колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає за необхідне відступати при розгляді цієї справи.

За таких правових положень та зроблених Верховним Судом висновків щодо їх застосування суд висновує, що безпосередньою відповідальністю наймача (орендаря) у випадку неповернення речі з найму (оренди) є сплата неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення з її повернення, а нарахування орендної плати за цей же період не встановлено законом та суперечить йому.

Отже, нарахування ТОВ «Астарта-Агро» до сплати ПСП «Ушба» 5000 грн заборгованості з орендної плати за період фактичного користування майном з 14.03.2020 по 14.08.2020 є неправомірним.

Водночас, неправомірним є і нарахування неустойки у розмірі 8000 грн як подвійної плати за час користування майном, оскільки для її застосування потребується наявність факту безпосереднього користування майном (річчю) після закінчення строку оренди.

У спорі суд установив, що ПСП «Ушба» своєчасно передало дощувальні машини ТОВ «Астарта-Агро» після закінчення строку оренди (у п`ятиденний строк, у незалежності від їх комплектності), а тому фактично останнє не довело, що відповідне користування мало місце.

Щодо заявлених до стягнення збитків

Предметом спору у справі є також вимоги про стягнення 396000 грн збитків, з яких 324000 грн упущеної вигоди та 72000 грн реальних збитків.

У спорі ТОВ «Астарта-Агро» вказало, що збитками є здійснені ним витрати на сплату штрафу за договором оренди, який укладений з іншою особою, та неодержані доходи у вигляді відповідної орендної плати, яку він мав би отримати у випадку передачі дощувальних машин в оренду.

При вирішенні спору у цій частині суд зазначає про їх необґрунтованість з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - відшкодування збитків.

У пункті 8.32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Суд надав правові висновки стосовно застосування положень статей 216 та 217 ГК України та вказав, що господарські санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

З наведеного слідує, що одним із видів господарсько-правової відповідальності за наслідками невиконання або неналежного виконання договірного зобов`язання є відшкодування спричинених збитків.

Безпосередньо порядок майнової відповідальності у випадку спричинення збитків у сфері господарювання встановлений положеннями статей 224, 225 та 226 ГК України.

Зокрема, відповідно до статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено (частина 1); під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (частина 2).

За змістом статті 225 того ж Кодексу до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються серед іншого: додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною (частина 1).

Водночас, статтею 226 названого Кодексу визначені умови і порядок відшкодування збитків. Так, учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Таким чином, витрати, зроблені управненою стороною, також неодержані нею доходи (які вона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною) складають збитки, які винна сторона повинна відшкодувати іншій стороні.

У пункті 5.16. постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2019 у справі № 920/85/18 Суд надав правовий висновок стосовно застосування вказаних правових норм та вказав, що:

- для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вини,

- відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань,

- для застосування відповідальності у вигляді стягнення збитків, позивач повинен довести наявність у нього збитків, протиправних дій відповідача та причинного зв`язку між збитками позивача та діями відповідача,

- вимога про відшкодування збитків може пред`являтися виключно у разі, якщо збитки є результатом порушення права і виключно до особи, яка це право порушила.

У відповідності до наведеної частини 1 статті 199 ГК України до спірних правовідносин підлягають одночасному застосуванню також положення статей 22 та 623 ЦК України.

Так, за статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина 1); збитками є втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частина 2); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частина 3).

У свою чергу, за статтею 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (частина 1); розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором (частина 2); при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання (частина 4).

Таким чином, наведені правові положення щодо порядку та умов відшкодування збитків:

- характеризують їх як загальну форму цивільно-правової відповідальності, оскільки вона може бути застосована в будь-якому випадку порушення зобов`язання, незалежно від того, чи передбачили сторони це в договорі або чи є вказівки спеціального закону,

- розрізняють види збитків, а саме (серед інших) - «витрати, зроблені управненою стороною» та «неодержаний дохід» (ці види не є тотожними, оскільки під «витратами, зробленими управненою стороною» розуміються витрати, які сторона здійснила на належне виконання договору, але не отримала відповідного результату договірних відносин, а під «неодержаним прибутком» - доходи, які, не будучи абстрактними, могли б бути отримані у випадку належного виконання зобов`язання),

- встановлюють обсяг (межі, розмір) відшкодування збитків, а саме - у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі,

- визначають умови та порядок обрахунку розміру збитків.

З огляду на викладене обов`язком ТОВ «Астарта-Агро» є доведення як самого розміру збитків, так і протиправної поведінки ПСП «Ушба» у неналежному виконанні договірних зобов`язань та причинного зв`язку між ними.

У спорі ТОВ «Астарта-Агро» вказало, що протиправною поведінкою ПСП «Ушба» є «несвоєчасне повернення майна з оренди» (т. 1, а.с. 32, абзац 5), у зв`язку з чим, суд, із застосуванням принципу диспозитивності сторін (стаття 14 ГПК України), сприймає таке посилання як на єдину підставу тверджень про протиправність поведінки. При цьому суд зазначає, що ТОВ «Астарта-Агро» не пов`язує (не вказало) настання збитків з повернення некомплектного майна.

При вирішенні спору суд установив, що ПСП «Ушба» своєчасно повернуло майно ТОВ «Астарта-Агро», а тому твердження останнього про протиправність поведінки орендаря є необґрунтованою.

Через недоведеність протиправної поведінки ПСП «Ушба» не є доведеним причинний зв`язок з настанням для ТОВ «Астарта-Агро» відповідних збитків у вигляді реальних збитків та упущеної вигоди.

Висновки суду з предмету судового розгляду

На підставі викладеного, оцінки доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення 350,91 грн річних та 1010,97 грн інфляційних. Натомість позовні вимоги в іншій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у справі є витрати:

- ТОВ «Астарта-Агро» на сплату судового збору у сумі 8257,46 грн (2102 грн з немайнової вимоги та 6155,46 грн з майнової вимоги, т. 1, а.с. 37), які у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на ПСП «Ушба» пропорційно задоволеній вимозі в частині майнової вимоги, а саме у сумі 92,33 грн (1,5 % розмір задоволених вимог), а в іншій частині відносяться на ТОВ «Астарта-Агро»,

- ПСП «Ушба» на сплату вартості проведеної судової експертизи у сумі 9806,40 грн (т. 3, а.с. 72), які у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на ТОВ «Астарта-Агро».

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Ушба» (75300, Херсонська область, смт. Новотроїцьке, вул. Вишнева, буд. 42; ідентифікаційний код 36826447) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Астарта-Агро» (74800, Херсонська область, м. Каховка, вул. Пушкіна, буд. 103; ідентифікаційний код 31097346) - 350,91 грн річних, 1010,97 грн інфляційних та 92,33 грн компенсації по сплаті судового збору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Астарта-Агро» (74800, Херсонська область, м. Каховка, вул. Пушкіна, буд. 103; ідентифікаційний код 31097346) на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Ушба» (75300, Херсонська область, смт. Новотроїцьке, вул. Вишнева, буд. 42; ідентифікаційний код 36826447) - 9806,40 грн компенсації по сплаті витрат на проведення судової експертизи.

4. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене - 12.01.2022

Суддя М.К. Закурін