ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2022 року м.Дніпро Справа № 908/1466/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.08.2021 (прийняте суддею Гороховим І.С., повне судове рішення складено 27.08.2021) у справі № 908/1466/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь - Буд"

до відповідача Акціонерного товариства "Оператора газорозподільної системи "Запоріжгаз"

про стягнення коштів 196 584,44 грн

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Південь - Буд" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача Акціонерного товариства Оператора газорозподільної системи "Запоріжгаз" про стягнення заборгованості в розмірі 196 584, 44 грн за договором № 1 про користування складовими газорозподільної системи від 06.06.2016, з яких: основна заборгованість у розмірі 187 409,87 грн, 3% річних у розмірі 1 620, 43 грн, інфляційні втрати у розмірі 7 554, 14 грн.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.08.2021 у справі № 908/1466/21 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 06.09.2021):

- позов задоволено частково;

- стягнуто з Акціонерного товариства оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь-Буд" заборгованість у розмірі 187 409,87 грн, 3% річних у сумі 1611,74 грн, інфляційні втрати у розмірі 7549,53 грн;

- стягнуто з Акціонерного товариства оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь-Буд" судовий збір у розмірі 2948,57 грн;

- у задоволенні позову в частині стягнення 3% річних у розмірі 8,69 грн та інфляційних втрат у розмірі 4,61 грн, відмовлено.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з обставин встановлення факту укладення між сторонами договору на користування складовими газорозподільної системи № 1 від 06.06.2016, в редакції протоколу розбіжностей до нього, а також факту користування відповідачем газопроводом. Доказів належного виконання зобов`язання щодо внесення у спірний період з 01.09.2020 по 30.04.2021 плати за користування майном згідно з умовами договору, суду не надав, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення основного боргу. У частині вимог щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних відмовлено у зв`язку з їх неправильним розрахунком.

3.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.08.2021 у справі № 908/1466/21, в якій просить оскаржуване рішення скасувати повністю та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається, на ті обставини, що ані в резолютивній частині рішення суду першої інстанції у справі № 908/3203/16, ані у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції у справі № 908/3203/16, не визначено умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір на користування складовими газорозподільної системи. При цьому, пунктом 3 розділу І вищевказаного договору передбачено, що право користування майном у ПАТ "ЗАПОРІЖГАЗ" виникає з дати підписання Сторонами цього договору та акту приймання-передачі. Таким чином, у користувача відповідно до умов вищевказаного договору не виникло право користування майном за вищезазначеним договором, а також обов`язок сплачувати грошові кошти за майно, яке не було передане. АТ "ЗАПОРІЖГАЗ" не є відомими умови договору на користування складовими газорозподільної системи в частині передачі майна, з посиланням на який, ТОВ "ПІВДЕНЬ-БУД" вимагає в судовому порядку стягнення вартості оплатного користування таким майном.

Судовими рішеннями, на які посилається Позивач у цій справі, не визначено умов договору, якими сторони повинні користуватися під час виконання такого договору. Більше того, за змістом резолютивних частин названих рішень, в задоволенні позову ТОВ "Південь-Буд" про визнання договору про користування складовими газорозподільної системи (в редакції ним запропонованій), укладеним, відмовлено.

Договір на користування складовими газорозподільної системи, що є одним з трьох альтернативних варіантів взаємодії між оператором ГРМ та власниками таких складових газорозподільної системи, є типовим, що унеможливлює відхилення сторонами, від умов такого типового договору, Принцип оплатності договору на користування складовими газорозподільної системи, суперечить загальним принципам, закладеним регулятором, в тарифі на кінцевий продукт(газ).

Оскільки, майно залишилося не переданим за актом приймання-передачі як того вимагає чинне законодавство України та умови договору, а в самому договорі містяться суперечності між його пунктами в частині того, яке саме майно повинно було бути передано, а також п.1 та п. 2 не відповідають п. 14 Декларації, тому на теперішній час Товариству невідомо про яке майно йде мова.

Крім того, апелянт зазначає, що майно, яке визначено в п.1 та в п.2. в самій Декларації не знаходиться на балансі Товариства. Отже, ТОВ "ПІВДЕНЬ-БУД" не має права розпоряджатися тим, шо йому не належить та вимагати оплати за укладеним договором, відносно вищевказаного майна, порушуючи при цьому чинне законодавство України та права третіх осіб.

Апелянт зазначає, що діяльність Товариства є збитковою впродовж тривалого проміжку часу, а саме з 2013 по 2018 рік, і як наслідок акціонерам Товариства не виплачуються дивіденди.

Апелянт звертає увагу суду на ту обставину, шо технічні характеристики об`єкту (газопроводу), які вказані в рішенні Долинської с/р № 11 від 13.01.2011 року та в акті приймання-передачі (внутрішнього-переміщення основних засобів) № 3 від 31.03.2011 року відрізняються від тих, що зазначені в Декларації від 06.06.2016 року № ЗП49 це різні газопроводи, збудовані та введенні в експлуатацію різними особами з інтервалом у часовому проміжку в 6 років. Таким чином, інвентарна картка обліку основних засобів є неналежним доказом того, шо на балансі Товариства знаходиться газопровід ТОВ "ПІВДЕНЬ-БУД".

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та посилається на судові справи № 908/3203/16, №908/1467/17, № 908/468/19, № 908/895/19, № 908/501/20, №908/2304/20, в яких суди вже неодноразово надавали оцінку доводам Відповідача з приводу умов договору та його укладання, акту приймання-передачі, перебування майна на балансі АТ "Запоріжгаз", інвентарної картки, розбіжностей в параметрах газопроводу тощо.

6.Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.08.2021 у справі № 908/1466/21 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників провадження у справі.

7.Встановлені судом обставини справи.

Відповідно до постанови НКРЕКП № 810 від 19.06.2017 "Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ "Запоріжгаз" постановлено, що Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" провадить господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Запоріжжя та Запорізької області (крім міста Мелітополь, Мелітопольського, Веселівського, Приазовського районів та села Темирівка Гуляйпільського району), де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз", та є оператором газорозподільної системи.

06.06.2016 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області за номером № ЗП 49 зареєстровано Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності. Даною декларацією введено в експлуатацію об`єкт: газопровід довжиною 15360 м., пункт газорегуляторний шкафний ПГО 60-2-01-У-G250-80-0,6-У1 з двома регуляторами тиску газу РДГ-50, коректором ТАНДЕМ і лічильником газу ультразвуковим КУРС-01 (газифікація сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району, І черга будівництва, код об`єкту 2222,1, категорія складності ІІІ). Замовник, генеральний підрядник, генеральний проектувальник ТОВ "Південь - Буд".

За положеннями ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У межах справи № 908/3203/16 розглядався спір за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Буд" про зобов`язання укласти договір на користування складовими газорозподільної системи в редакції, запропонованій позивачем за первісним позовом, та за зустрічним позовом Товариства до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" про визнання укладеним договору на користування складовими газорозподільної системи в редакції, запропонованій Товариством.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.02.2017р. у справі № 908/3203/16 в задоволені первісного та зустрічного позову відмовлено, зазначене рішення залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25.05.2017, (з мотивів викладених у постанові) та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 березня 2018 року.

У межах зазначеної справи встановлено наступні обставини:

08.08.2016 Товариство звернулося до Запоріжгазу з листом за вих. № 49 від 08.07.2016 з пропозицією скласти з власником цього міжселищного газопроводу Товариством з обмеженою відповідальністю "Південь -Буд" договір купівлі-продажу з ціною 3 987,142 грн, або договір оренди на умовах 5% річних з урахуванням помісячного індексу інфляції.

Листом за вих. № 06/1007 від 16.08.2016 Запоріжгаз в особі Токмацького управління з експлуатації газового господарства "Запоріжгаз", посилаючись на пункт 2 глави 1 розділу ІІІ Кодексу, направив Товариству два примірники проекту договору на користування складовими газотранспортними системами об`єкту "Газифікація сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району, І черга будівництва. Міжселещний газопровід високого та середнього тиску", з пропозицією підписати договори та один примірник повернути на адресу ПАТ "Запоріжгаз" Токмацьке УЕГГ.

Згаданий лист з проектом спірного договору був отриманий Товариством 30.08.3016, що підтверджується листом Укрпошти № 377/01 від 13.09.2016.

У відповідь на пропозицію щодо укладання договору Товариство з листом № 54 від 16.09.2016 надіслало на адресу Запоріжгаз протокол розбіжностей до зазначеного договору. Цей лист разом з протоколами розбіжностей до проекту договору № 1 на користування складовими газорозподільної системи від 06.06.2016 був отриманий Запоріжгазом 20.09.2016, про що свідчить відповідний штамп Запоріжгазу на листі Товариства № 54 від 16.09.2016.

Запоріжгаз, отримавши протокол розбіжностей у визначений Законом 20-ти денний термін (до 11.10.2016) заходів щодо врегулювання розбіжностей не вжив, неврегульовані розбіжності для вирішення суду не передав.

Тому в силу імперативної норми частини 7 статті181 Господарського кодексу України, пропозиції Товариства, визначені ним у протоколі розбіжностей до спірного договору вважаються прийнятими Запоріжгазом, відтак, спірний договір є таким, що укладений в редакції цього протоколу розбіжностей.

Пропозиції товариства з обмеженою відповідальністю "Південь - Буд" вважаються прийнятими публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз", а договір укладеним з урахуванням протоколу розбіжностей до нього.

У зв`язку з цими обставинами у справі № 908/3203/16 було відмолено у задоволенні як первісного, так і зустрічного позовів, адже спір з приводу умов Договору був врегульований сторонами до подачі ними позовів.

Отже, факт укладення Договору на користування складовими газорозподільної системи № 1 від 06.06.2016, в редакції протоколу розбіжностей до нього, встановлений в постанові суду апеляційної інстанції у справі № 908/3203/16.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за вищевказаним договором щодо оплати за користування газопроводом за період з 01.09.2020 по 30.04.2021, позивач звернувся до суду з позовом.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Правовідносини між ТОВ "Південь-Буд" (Власник) та АТ Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" (Користувач) врегульовано вищевказаним договором, який за правовою природою є договором оренди, умовами якого визначено взаємні права та обов`язки сторін.

Відповідно до ст. 765 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За приписами ст. 765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.11.2020 у справі №908/2304/20, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2021 у справі, за умовами п. 1 розділу І договору (в редакції проколу розбіжностей) предметом цього договору є надання користувачеві у платне користування належних власнику складових газорозподільної системи, а саме: газопровід Газифікація сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району Запорізької області. І черга будівництва Міжселищний газопровід високого та середнього тиску. В цьому пункті договору також наведено основні параметри газопроводу (майно), який безпосередньо підключений (приєднаний) до майна власника. Адреса розташування газопроводу: Долинська сільська рада Токмацького району Запорізької області.

Згідно з протоколом розбіжностей договір було доповнено умовами щодо визначення обов`язку користувача з внесення оплати за користування майном, її розміру та порядку проведення розрахунків.

Відповідно до п. 2 розділу І договору, перелік майна, яке передається за цим договором користувачеві, зазначається в додатку, який є невід`ємною частиною цього договору. Вказаний додаток №1 до договору Перелік майна, що передається власником у користування Користувачу підписаний сторонами та скріплений печатками.

Передане у користування майно зараховується на баланс користувача (п.3 розділу ІІ договору).

Згідно з п. 2 розділу VІІ договору, останній укладається строком на 40 років.

В пункті 4 розділу І укладеного сторонами договору (в редакції проколу розбіжностей) визначено, що орієнтовна ціна договору складає 3987142,00 грн, що визначена на основі експертного звіту ПП "Бердянськміськбуд" від 08.12.2015 №454/1115 про оцінку майна, що є предметом цього договору.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ-1 договору (в редакції проколу розбіжностей), річна вартість користування майном складає 5% від вартості майна, що зазначена у п. 4 розділу І цього договору із врахуванням індексу інфляції.

Згідно з п. 2 розділу ІІ-1 договору (в редакції проколу розбіжностей) сума річної вартості користування майном, що передбачена п. 1 розділу ІІ-1 цього договору, підлягає помісячній сплаті користувачем на розрахунковий рахунок власника до останнього числа кожного місяця. Розмір місячної плати за користування майном вираховується наступним чином: сум/12 міс, де Сум - сума річної вартості користування майном, що передбачена п. 1 розділу ІІ-1 цього договору, 12 міс - кількість місяців у році.

Рішенням Господарського суду Запорізької області №908/1467/17 від 15.01.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного суду від 26.11.2018, визнано обґрунтованими позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Південь-буд" про стягнення з публічного акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" плати за користування спірним газопроводом за договором №1 на користування складовими газорозподільної системи від 06.06.2016 за період з 11.10.2016 по 30.06.2017 в розмірі 144 533 грн 88 коп.

Рішенням Господарського суду Запорізької області №908/468/19 від 30.07.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного суду від 20.11.2019, з відповідача на користь позивача стягнуто плату за користування газопроводом за період з 10.07.2017 по 31.01.2019 в розмірі 443 253,40 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області №908/501/20 від 30.07.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного суду від 22.07.2020, з відповідача на користь позивача стягнуто суму 259028,20 грн заборгованості за користування газопроводом за період з 01.02.2019 по 31.01.2020.

Рішенням Господарського суду Запорізької області № 908/2304/20 від 09.11.2020, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного суду від 26.01.2021, з відповідача на користь позивача стягнуто суму 160 731,06 грн заборгованості за користування газопроводом за період з 01.02.2020 по 31.08.2020.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Вказані обставини підтверджують систематичне порушення відповідачем умов договору та вимог закону щодо належного виконання зобов`язання, свідчать про недобросовісну поведінку користувача.

Згідно з розрахунком, наведеним позивачем у позовній заяві у даній справі за період з 01.10.2019 по 30.09.2020 розмір місячної орендної плати із врахуванням індексу інфляції становить 22 961,58 грн, а за період з 01.10.2020 по 30.04.2021 розмір місячної орендної плати із врахуванням індексу інфляції становить 23 492, 62 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за користування майном за період заявлений у даній справі, а саме: з 01.09.2020 по 30.04.2021 розмір місячної орендної плати із врахуванням індексу інфляції становить 187 409,87 грн.

Відповідач позовні вимоги не спростував, доказів належного виконання зобов`язання щодо внесення у спірний період плати за користування майном згідно з умовами договору, суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 187 409,87 грн основного боргу за користування майном за вищевказаний період є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за період з 01.10.2020 по 30.04.2021 у сумі 1 620,43 грн та інфляційних втрат у сумі 7 554,14 грн нарахованих із застосуванням індексу інфляції за жовтень 2020-квітень 2021 року.

Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягають 3% річних у розмірі 1 611,74 грн. та інфляційні втрати у розмірі 7549,53 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Враховуючи факт неналежного виконання відповідачем грошових зобов`язань, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та втрат від інфляції є обґрунтованими.

Апелянт не наводить у скарзі заперечень щодо виконаних судом першої інстанції розрахунків та стягнутих сум штрафних санкцій.

Колегія суддів відхиляє доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі.

Щодо відсутності підписаного сторонами акту приймання-передачі майна за договором, то ця обставина була досліджена та розглянута Центральним апеляційним господарським судом у справі № 908/1467/17 в постанові від 13.05.2019 за участю цих же сторін, яка не була оскаржена в касаційному порядку і набрала законної сили з дня її прийняття.

У п.11 постанови Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №925/1596/16 зазначено, що враховуючи норми ч.2 ст.640 та ч.2 ст.642 Цивільного кодексу України, при вирішенні питання щодо визначення початку користування орендованим майном (момент виникнення орендних правовідносин та відповідних прав та обов`язків) та щодо обрахування початку перебігу строку оренди має значення наявність будь-якого належного доказу, що підтверджує відповідні обставини, а не виключно назва документу - акт приймання-передачі (ч.1 ст.795 Цивільного кодексу України), що підтверджує прийняття майна в оренду. Сам по собі акт приймання-передачі об`єкту оренди не є єдиним документом в підтвердження початку користування орендованим майном та початком перебігу строку оренди.

Центральний апеляційний господарський суд у постанові від 13.05.2019 у справі №908/1467/17, з посиланням на постанову Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №925/1596/16, дійшов висновку, що факт користування майном може підтверджуватися не лише актом приймання-передачі майна, а і встановленням такого факту судовими рішеннями за участю сторін у справах. Судом зазначено, що рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 30.11.2015 у справі № 328/4240/15-ц встановлено факт експлуатації газопроводу ПАТ Запоріжгаз; постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2017 у справі № 808/1886/16 (ПАТ по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз - третя особа) встановлено факт експлуатації об`єкта будівництва Газифікація сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району. І черга будівництва. Міжселищний газопровід високого та середнього тиску ПАТ по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз; постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25.05.2017 у справі № 908/3203/16 встановлено, що ПАТ по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз є оператором газорозподільної системи сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району; ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.04.2016 у справі №908/4164/15 про банкрутство ПП Компанії Метан встановлено факт перебування газопроводу на балансі ПАТ по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз під інвентарним номером №30204496.

Частиною 1 розділу III Кодексу газорозподільних систем передбачено, що ніхто, крім відповідача, не має право експлуатувати газопровід, оскільки експлуатація газорозподільних систем здійснюються виключно операторами ГРМ. Пунктом 2 розділу III Кодексу газорозподільних систем передбачено, що власники газової мережі зобов`язані укласти договір про експлуатацію таких газорозподільних систем, чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Оператору ГРМ.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.07.2019 у справі №908/895/19, залишеним без змін постановою Центрального господарського апеляційного суду від 09.10.2019, було відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз до Товариства з обмеженою відповідальністю Південь-Буд про розірвання договору на користування складовими газорозподільної системи № 1 від 06.06.2016.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2019 у справі № 908/1467/17 встановлено, що доводи апелянта з приводу того, що йому не є відомими умови договору на користування складовими газотранспортної системи спростовуються постановою Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №908/3203/16. Судом апеляційної інстанції зазначено, що під час розгляду та перегляду справи №908/3203/16 судами було досліджено, перевірено та встановлено, які саме документи надсилались ТОВ "Південь-буд" на адресу ПАТ "Запоріжгаз", дати цих відправлень, а також дати та докази вручення цих документів ПАТ "Запоріжгаз". Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у відповідача необхідних документів (договір, протокол розбіжностей до нього). Посилання апелянта на те, що ані в резолютивній частині рішення суду першої інстанції у справі №908/3203/16, ані у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції не визначено умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, не прийнято до уваги колегію суддів, оскільки зазначені обставини стосуються розгляду справи №908/3203/16, рішення у якій набрали законної сили.

Щодо розбіжностей в параметрах газопроводу вказаних у протоколі розбіжностей до договору і в Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, то такі розбіжності пояснюється тією обставиною, що характеристики газопроводу у протоколі розбіжностей були вказані виходячи з рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 30.11.2015 у справі №328/4240/15-ц, за яким за ТОВ "Південь-Буд" було визнано право замовника будівництва на об`єкт будівництва - газопровід, що не введений в експлуатацію: "Газифікація сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка, Токмацького району Запорізької області. І черга будівництва. Міжселищний газопровід високого та середнього тиску", про що зазначено у постанові Центрального господарського апеляційного суду від 09.10.2019 у справі №908/895/19.

З наведеного вбачається, що усім доводам відповідача, які викладено у апеляційній скарзі було надано правову оцінку під час розгляду судами вищевказаних справ з тими ж сторонами. Факт користування відповідачем газопроводом та укладення договору є встановленим.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.08.2021 у справі № 908/1466/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 16.08.2021 у справі № 908/1466/21 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко