ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2022м. ДніпроСправа № 904/8421/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка-Ойл", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кімерієць", м. Павлоград, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості у сумі 81 703,86 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніка-Ойл" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 69682,00 грн., що складають заборгованість за договором поставки № 1208/П від 12.08.2021, 11 827,44 грн. - пені, 194,42 грн. - 3% річних.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №1208/71 від 12.08.2021 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

У межах визначеного законом строку, відповідачу була надана можливість скористались своїми правами на подання відзиву з документальним обґрунтуванням.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2021 відкрито провадження у справі № 904/8421/21, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи № 904/8421/21, на адресу останнього, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських, формувань надсилалась ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2021.

29.12.2021 конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що неотримання відповідачем листа з ухвалою суду та повернення його до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання, тобто, є власною волею відповідача.

За приписами пунктів 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за отриманий товар за договором поставки.

12.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ніка-Ойл" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кімерієць" (Покупець) укладено Договір поставки № 1208/71 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність Покупця мастильні матеріали та спеціальні рідини (далі - товар) у кількості та асортименті, що вказані у накладних та/або інших додатках до цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до пункту 2.1 Договору ціни на товар, що поставляється за цим Договором, визначаються сторонами у кожному конкретному випадку і зазначаються у накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Розрахунки за поставлений товар здійснюються Покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника на умовах відстрочки платежу на 14 календарних днів (пункт 5.1 Договору).

За умовами пункту 5.2 Договору днем приймання-передачі Товару вважається дата оформлення накладної на відпуск-отримання Товару.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2021. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну Договору після закінчення цього строку, Договір вважається продовженим на такий самий строк і на таких самих умовах (пункти 6.1, 6.4 Договору).

Позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату № 591 від 18.08.2021 на суму 45 830,00 грн. та № 613 від 27.08.2021 на суму 23 931,60 грн.

Виконуючи умови договору, позивач здійснив на адресу відповідача поставку товару на загальну суму 69 762,00 грн. що підтверджується видатковими накладними №552 від 18.08.2021 на суму 45 830,00 грн., № 575 від 27.08.2021 на суму 23 931,60 грн. та товарно-транспортними накладними, копії яких долучені до матеріалів справи.

Проте, в порушення умов спірного договору відповідачем здійснено часткову оплату отриманого останнім товару у сумі 80,00 грн. в рахунок оплати рахунку № 613 від 27.08.2021 та видаткової накладної № 575 від 27.08.2021 на суму 23 931,60 грн., у зв`язку з чим у нього наявна заборгованість у загальній сумі 69 682,00 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків на суму 69 682,00 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частини другої статті 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За змістом пункту 7.2 Договору у випадку невиконання чи неналежне виконання Покупцем своїх зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати товару, він сплачує Постачальникові пеню у розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочення.

Заявлена позивачем до стягнення пеня у загальній сумі 11 827,44 грн. розрахована за загальний період з 02.09.2021 по 08.10.2021.

Перевіркою розрахунку судом встановлено, що позивачем не враховано вимоги щодо розміру пені, який не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, як і не враховано вимоги статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку й закінчення перебігу строку.

Після здійснення судом перерахунку, з урахуванням меж позовних вимог, до стягнення підлягає пеня у загальній сумі 1100,59 грн., з якої:

- 799,83 грн. за період з 02.09.2021 по 08.10.2021 із заборгованості за видатковою накладною № 591 від 18.08.2021 на суму 45 830,00 грн.;

- 245,22 грн. за період з 14.09.2021 по 04.10.2021 із заборгованості за видатковою накладною № 575 від 27.08.2021 на суму 23 931,60 грн., з урахуванням оплати 05.10.2021 на суму 80,00 грн.;

- 55,54 грн. за період з 05.10.2021 по 08.10.2021 із заборгованості за видатковою накладною № 575 від 27.08.2021 на суму 23 851,60 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення 3% річних у загальній сумі 194,42 грн. розрахована за загальний період з 02.09.2021 по 08.10.2021.

Перевіркою розрахунку судом встановлено, що позивачем не враховано вимоги статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку й закінчення перебігу строку щодо нарахування на суму заборгованості у розмірі 23 931,60 грн. за видатковою накладною № 575 від 27.08.2021.

Після здійснення судом перерахунку, з урахуванням меж позовних вимог, до стягнення підлягає 3% річних за період з 14.09.2021 по 04.10.2021 у сумі 41,31 грн. В іншій частині розрахунку судом порушень не встановлено.

Розподіл судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої у разі часткового задоволення позову, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 530, 625, 626, 712 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кімерієць" (пр. Шахтобудівників, буд. 3, м. Павлоград, Дніпропетровська обл., 51404; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка-Ойл" (вул. Конституційна, буд. 15, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., 50015; ідентифікаційний код 38788147) 69 682,00 грн. - основного боргу, 1 100,59 грн. - пені, 188,52 грн. - 3 % річних, 1 971,81 грн. - судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 17.01.2022.

Суддя І.Ф. Мельниченко