ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2022м. ДніпроСправа № 904/8886/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОТРАКТОР"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старокодацькі сади"

про стягнення заборгованості

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 20 363,89 грн. - основного боргу, 2 407,33 грн. - інфляційних втрат, 1 017,80 грн. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2021 призначено справу №904/8886/21 до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Про вирішення спору сторони повідомлялися належно, про повідомлення Відповідача свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №682.

Всупереч вимог суду, викладених в ухвалі від 15.11.2021, Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку з чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.01.2020 сторони уклали договір поставки товарів на умовах відстрочки оплати №29/01-1-1 (далі Договір), за п. 1.1. якого за цим Договором Постачальник (ТОВ "Дніпротрактор) зобов`язується передати Покупцеві (ТОВ "Старокодацькі сади") товар згідно з накладною, що є невід`ємною частиною чинного Договору. Покупець зобов`язується прийняти та оплатити отриманий товар.

За цим Договором Постачальник зобов`язується надати Покупцеві товарний кредит у сумі не більше 30 000,00 грн. для придбання товарів у Покупця на термін не більше 14 (календарних днів) (п. 1.2. Договору).

Термін оплати починає обчислюватися з наступного дня після дня отримання Товару. Термін обчисляється для кожної партії товару окремо (під партією товару розуміється товар, отриманий по одній накладній) (п. 1.3. Договору).

Відповідно до п. б) підп. 2.1.1. п. 2.1. Договору Постачальник зобов`язаний прийняти від Покупця виконання його зобов`язань оплату за наданий Товар.

Згідно з п. а) підп. 2.2.1. п. 2.2. Договору Покупець зобов`язаний прийняти і оплатити товар протягом терміну зазначеного в п. 1.2. цього Договору.

Покупець зобов`язаний здійснити розрахунки з постачальником у строки та розмірі вартості отриманого Товару (п. 3.1. Договору).

Покупець зобов`язується самостійно сплатити на користь Постачальника штрафні санкції, передбачені п. 4.2. цього Договору (п. 3.2. Договору).

Ціни на товар, що постачаються відповідно до умов цього Договору, визначаються в видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору (п. 3.3. Договору).

Покупець зобов`язується оплатити вартість отриманого Товару у строк 14 днів, з дати отримання Товару за видатковою накладною, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника/внесення коштів до каси Постачальника (п.3.4.Договору).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків винна сторона зобов`язанні відшкодувати іншій стороні збитки ( у т.ч. втрачену вигоду) ( п.4.1. Договору).

За порушення термінів оплати поставленого Товару Покупець сплачує на користь Постачальника самостійно пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки від суми заборгованості. Кошти, що надходять від Покупця йдуть на погашення заборгованості в наступному порядку: в перш чергу погашення суми неустойки (пеня), а кошти, що залишилися йдуть на оплату суми основного боргу ( п. 4.2. Договору).

Договір набирає чинності в момент його підписання і діє до 31.12.2020. Строк дії Договору може бути продовжений шляхом підписання Сторонами додаткової угоди (п.5.1. Договору).

Постачальник має право відмовитися від цього Договору (розірвання цього Договору), а також вимагати відшкодування збитків (неоплачена вартість товару і пеня), у випадках обумовлених у п. 2.1.2. цього Договору ( п. 6.1. Договору).

Відповідно до видаткових накладних № 434 від 04.02.2020 на суму 20 371,67 грн., № 551 від 10.02.2020 на суму 265,22 грн., № 802 від 20.02.2020 на суму 101,30 грн. Позивач поставив, а Відповідач прийняв товар на загальну суму 20 738,19 грн.

02.03.2020 Відповідач за поставлений товар сплатив 101,30 грн.

Сторони підписали акт звіряння взаєморозрахунків між ТОВ "ДНІПРОТРАКТОР" та ТОВ "Старокодацькі сади" за станом на 19.05.2021 по договору № 29/01-1-1 від 29.01.2020, відповідно до якого борг Відповідача становить 20 636,89 грн.

За даними Позивача, Відповідач борг не сплатив.

На прострочений борг Відповідача Позивач нарахував 2 407,33 грн. інфляційних витрат, 1 017,80 грн. 3% річних.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є виконання умов договору, період прострочки виконання зобов`язання Відповідачем, обґрунтованість нарахування боргу та компенсаційних платежів.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 611 ЦК України встановлено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував, надані Позивачем докази не заперечує.

З наданих до матеріалів справи документів (доказів), вбачається, що 29.01.2020 сторони уклали Договір, Позивач на виконання умов Договору поставив Відповідачеві товар на загальну суму 20 738,19 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними, довіреностями Відповідача на право одержання матеріальних цінностей.

02.03.2020 Відповідач частково сплатив за поставлений товар у розмірі 101,30 грн.

Сторони підписали акт звіряння взаєморозрахунків між ТОВ "ДНІПРОТРАКТОР" та ТОВ "Старокодацькі сади" за станом на 19.05.2021 по договору № 29/01-1-1 від 29.01.2020, відповідно до якого заборгованість Відповідача становить 20 636,89 грн.

За даними Позивача, Відповідач суму боргу не сплатив.

На прострочений борг Відповідача Позивач нарахував 2 407,33 грн. інфляційних витрат, 1 017,80 грн. 3% річних.

Дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд визнає обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи вимогу про стягнення основного боргу.

Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", суд встановив, що розрахунки 3% річних проведено вірно, індекс інфляції за перерахунком суду вищий, ніж розраховано Позивачем, тому суд приймає розрахунок, заявлений у позові.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Старокодацькі сади" (52050, Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, с. Степове, вул. Механізаторів, буд. 2, код 40221564) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Дніпротрактор" (49051, м. Дніпро, вул. Журналістів, 5-а, код 25523816) 20 636,89 грн. основного боргу, 2 407,33 грн. інфляційних втрат, 1 017,80 грн. 3% річних, 2 270,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк, передбачений ст.256 ГПК України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складене 17.01.2022.

Суддя С.Г. Юзіков