ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3246/21

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 18) в особі Київської міської філії акціонерного товариства "Укртелеком" (01033, м. Київ, вул. Антоновича, 40; 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 34-А)

до Білоцерківської районної державної адміністрації (09117, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 2)

про стягнення 53723,49 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах,

Без виклику представників сторін

Обставини справи:

Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Київської міської філії ПАТ "Укртелеком" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Білоцерківської районної державної адміністрації (далі - відповідач) про стягнення 53723,49 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що позивачем було надано мешканцям колишнього Володарського району в період з 01.08.2020 р. по 31.12.2020 р. телекомунікаційні послуги на пільгових умовах на загальну суму 53723,49 грн., що підтверджується відповідними актами звірки розрахунків за послуги зв`язку, надані пільговим категоріям населення. Проте, всупереч вимогам законодавства, з позивачем не було здійснено розрахунок за надані телекомунікаційні послуги, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача, як правонаступника Управління соціального захисту населення Володарської РДА, 53723,49 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, і судові витрати покласти на відповідача.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, предмет, підстави позову і обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, а також клопотання позивача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін, зважаючи на заявлену у даному спорі ціну позову, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку, що справа за поданою АТ "Укртелеком" в особі Київської міської філії АТ "Укртелеком" позовною заявою до Білоцерківської районної державної адміністрації про стягнення 53723,49 грн. заборгованості підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.11.2021 р. було відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 161 ГПК України до заяв по суті справи належать відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив.

Відзиву на позов або будь-яких інших заперечень чи пояснень по суті спору відповідачем до справи подано не було. Водночас, учасники процесу про судовий розгляд справи були повідомлені належно в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

З огляду на зазначене, у відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Київської міської філії ПАТ "Укртелеком" у період з 01.07.2020 р. по 31.12.2020 р. надавало телекомунікаційні послуги на пільгових умовах особам, які проживають на території Володарського району Київської області, що підтверджується розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг за період серпень 2020 року-грудень 2020 року та актами звірки розрахунків за послуги зв`язку пільговим категоріям осіб за період з 01.09.2020 р. 01.01.2021 р.

Загальна вартість наданих позивачем вказаних послуг за період з 01.08.2020 р. по 31.12.2020 р. становить 53723,49 грн., обов`язок по відшкодуванню якої, за твердженням позивача, покладено на відповідача.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем направлялися на адресу Управління соціального захисту населення Володарської райдержадміністрації листи № 82і250/58-960 від 07.09.2020 р., № 82і250/58-1110 від 21.09.2020 р., № 82і250/58-1147 від 05.10.2020 р., № 82і250/58-1250 від 05.11.2020 р., № 82і250/58-1422 від 05.12.2020 р., № 82і250/58-07 від 06.01.2021 р. з розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг та акти звірки розрахунків за послуги зв`язку пільговим категоріям осіб за період серпень 2020 року-грудень 2020 року із загальною сумою вартості наданих послуг на 53723,49 грн. У підтвердження надсилання вказаних листів позивачем до суду надано копії описів вкладення у листи та рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг за період серпень 2020 року-грудень 2020 року направлялися позивачем до УСЗН Володарської РДА також в електронному вигляді на електронну адресу останнього.

Проте, Управління соціального захисту населення Володарської РДА не виконало свого обов`язку щодо відшкодування витрат, які були понесені позивачем в результаті надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах в період з 01.08.2020 р. по 31.12.2020 р., у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 53723,49 грн.

У зв`язку із зміною адміністративно-територіального устрою України, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій» від 17.11.2020 р. № 1009-ІХ, розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 р. № 1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій», Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 р. № 1321, здійснюється реорганізація районних державних адміністрацій ліквідованих районів, в т.ч. їх структурних підрозділів із статусом юридичної особи публічного права, шляхом приєднання до районних державних адміністрацій розташованих в адміністративних центрах утворених районів.

У відповідності до вказаного вище Порядку № 1321, райдержадміністрація, розташована в ліквідованому районі, продовжує здійснювати свої повноваження до моменту виникнення відповідного правонаступництва, яке настає з моменту підписання передавального акту та державної реєстрації припинення юридичної особи (п. 10 та п. 13 Порядку). Акт приймання-передачі майна, прав та обов`язків Володарської РДА Київської області був підписаний 17.06.2021 р., згідно з яким Білоцерківська районна державна адміністрація є правонаступником Володарської районної державної адміністрації.

Поряд з цим, відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.08.2021 р. внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи Управління соціального захисту населення Володарської районної державної адміністрації, а також про те, що правонаступником Управління є Білоцерківська районна державна адміністрація ().

Зазначена обставина підтверджується долученим до матеріалів справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 39.

Отже, до Білоцерківської районної державної адміністрації перейшли обов`язки Управління соціального захисту населення Володарської районної державної адміністрації.

З огляду на вищезазначене, позивач наголошує, що відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах у Володарському районі Київської області, покладено на Білоцерківську районну державну адміністрацію.

Позивач звертався до Білоцерківської районної державної адміністрації з претензією №14-07/58/1 від 04.10.2021 р. про наявність заборгованості за період з 01.08.2020 р. по 31.12.2020 р. в сумі 53723,49 грн. та просив відповідача у добровільному порядку до 18.10.2021 р. перерахувати претензійну суму на рахунок АТ "Укртелеком".

Відповідачем була отримана вказана претензія, однак відповіді не надано, кошти на користь АТ "Укртелеком" не сплачені.

Позивач стверджує, що цивільні права та обов`язки між сторонами імперативно врегульовані чинним законодавством України, вважає, що повністю виконав свої зобов`язання щодо надання послуг пільговим категоріям громадян, проте, відповідач, всупереч вимогам закону, не виконує своїх зобов`язань щодо відшкодування вартості витрат, які понесені позивачем в результаті надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, що і стало підставою для звернення останнього з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Акціонерне товариство "Укртелеком" є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про телекомунікації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 р., інших законодавчих актів України.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 р., встановлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

За змістом частин 1, 2 ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Так, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Законом України "Про жертви нацистських переслідувань", Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Законом України "Про охорону дитинства" встановлені пільги з оплати послуг зв`язку для окремих категорій осіб.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

В силу ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно - правового акта, що регулює господарську діяльність.

Згідно ст. 178 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання, який відповідно до закону та своїх установчих документів зобов`язаний здійснювати виконання робіт, надання послуг або продаж товарів кожному, хто до нього звертається на законних підставах, не має права відмовити у виконанні робіт, наданні послуг, продажу товару за наявності у нього такої можливості або надавати перевагу одному споживачеві перед іншими, крім випадків, передбачених законодавством.

Отже, вищенаведеними нормами чинного законодавства встановлено право фізичних осіб, які мають визначений вищевказаними законами соціальний статус, на отримання послуг зв`язку на пільгових умовах (з частковою оплатою їх вартості або безкоштовно), та обов`язок провайдера, оператора телекомунікацій надавати такі послуги з урахуванням встановлених чинним законодавством пільг.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" надання державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок бюджетів усіх рівнів, коштів підприємств, установ і організацій та соціальних фондів на засадах адресності та цільового використання.

Згідно з ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно з законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України. При цьому порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України).

Пунктом 20-4 ч. 1 ст. 91 Бюджетного кодексу України визначено, що до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать, зокрема, видатки на пільги з послуг зв`язку, інші передбачені законодавством пільги, що надаються ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; постраждалим учасникам Революції Гідності; особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; ветеранам праці; жертвам нацистських переслідувань; ветеранам військової служби; ветеранам органів внутрішніх справ; ветеранам Національної поліції; ветеранам податкової міліції; ветеранам державної пожежної охорони; ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби; ветеранам служби цивільного захисту; ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби, ветеранів служби цивільного захисту та ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; особам, звільненим з військової служби, які стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби; особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю та особам, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю (не більше одного супроводжуючого); реабілітованим громадянам, які стали особами з інвалідністю внаслідок репресій або є пенсіонерами; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою; багатодітним сім`ям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сім`ям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сім`ям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування.

Отже, бюджетне законодавство України відносить витрати на пільги з послуг зв`язку до видатків місцевих бюджетів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 р. № 1101 затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати деяких видів допомог, компенсацій, грошового забезпечення та оплати послуг окремим категоріям населення.

Пунктами 2, 3 Порядку визначено, що головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є: структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення); структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчі органи міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат, які відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України.

З огляду на вищевикладене вбачається, що державні соціальні гарантії певним категоріям громадян закріплені приписами законодавства, які є нормами прямої дії, тобто безумовному обов`язку оператора телекомунікаційних послуг надавати послуги зв`язку тим категоріям громадян, які мають установлені законодавством пільги з їх оплати, кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати вартість таких послуг суб`єкту господарювання, який їх надає.

При цьому, суд звертає увагу, що ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення № 5-рп/2002 від 20.03.2002 р., № 7-рп/2004 від 17.03.2004 р., № 20-рп/2004 від 01.12.2004 р., № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р.).

Зокрема, у рішенні № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2).

Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що у відповідача, безпосередньо в силу закону, виник обов`язок з компенсації позивачу вартості наданих останнім телекомунікаційних послуг споживачам, які мають право на пільги, за період з 01.08.2020 р. по 31.12.2020 р. на загальну суму 53723,49 грн.

Поряд з цим, приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

За таких обставин, встановивши, що телекомунікаційні послуги на пільгових умовах надавались позивачем на виконання імперативних законодавчих приписів, а відповідач (як уповноважений державою орган) в силу закону має відшкодувати спірні витрати позивачу за рахунок бюджетних коштів, та враховуючи те, що відповідач належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами заявлених до нього вимог не спростував, доказів відшкодування витрат, які були понесені позивачем в результаті надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 53723,49 грн. заборгованості по вказаних витратах за період з 01.08.2020 р. по 31.12.2020 р. є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Білоцерківської районної державної адміністрації (09117, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 2, код 19425498) на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, б-р Тараса Шевченка, 18, код 21560766) в особі Київської міської філії акціонерного товариства "Укртелеком" (01033, м. Київ, вул. Антоновича, 40, код 01189910) 53723 (п`ятдесят три тисячі сімсот двадцять три) грн. 49 коп. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, та 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складене 10.01.2022 р.

Суддя В.М. Бабкіна