ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3247/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо" до акціонерного товариства „Українська залізниця" в особі Регіональної філії Одеська залізниця акціонерного товариства „Українська залізниця" про стягнення 27 770,88 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо" (далі по тексту - ТОВ „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо") звернулось до господарського суду із позовною заявою до акціонерного товариства „Українська залізниця" в особі Регіональної філії Одеська залізниця акціонерного товариства „Українська залізниця" (далі по тексту - АТ „Українська залізниця") про стягнення збитків у розмірі 27 770,88 грн., завданих в результаті незабезпечення збереження переданого відповідачу вантажу.

Ухвалою суду від 27.10.2021р. дана справа була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження; встановлено відповідачу 15-ти денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; встановлено позивачу 5-ти денний строк з дня вручення відзиву на позов для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу триденний строк з дня вручення відповіді на відзив для подання заперечень на відповідь на відзив.

02.11.2021р. до господарського суду від АТ „Українська залізниця" надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач у повному обсязі заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження передачі права на пред`явлення позову від одержувача вантажу до позивача, оскільки переуступний напис на накладній не був засвідчений бухгалтером підприємства-вантажоодержувача. Крім того, відповідачем було наголошено, що право на пред`явлення позову взагалі не може передаватись позивачу, оскільки ТОВ „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо" не виступало вантажовідправником товару.

12.11.2021р. до господарського суду від ТОВ „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо" надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивачем було наголошено, що функцію бухгалтера на підприємстві-вантажоодержувачі виконує безпосередньо директор останнього у зв`язку з чим посада головного бухгалтера на підприємстві взагалі не передбачена, а, отже, переуступний напис був засвідчений із дотриманням вимог чинного законодавства. При цьому, позивач наполягає на правомірності передачі йому права на пред`явлення позову до відповідача.

18.11.2021р. до суду від АТ „Українська залізниця" надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно яких відповідачем вкотре наголошено, що згідно зі ст. 130 Статуту залізниць України право на пред`явлення позову має лише особа, яка виступає вантажовідправником або вантажоодержувачем товару за накладною.

Відповідно до ч. ч. 5, 9 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження свідки не викликаються. У випадку, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх достовірності, суд не бере до уваги показання свідка.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

23.07.2021р. між ТОВ „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо" (Замовник) та ТОВ „Єкотоптранс" (Виконавець) було укладено договір про надання послуг, згідно умов якого Виконавцем були прийняті на себе послуги щодо надання Замовнику послуг, пов`язаних із прийманням вагонів Замовника на колію Виконавця.

04.08.2021р. між ТОВ „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо" (Покупець) та ТОВ „Інтеркоалтрейдінг" (Постачальник) було укладено договір поставки №0408-2021 ІКТ-ОП, відповідно до п. 1.1, 1.2 якого Постачальник зобов`язується поставити у встановлений термін у власність покупця вугільну продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти вугілля та сплатити за нього грошові кошти на умовах, викладених у даному договорі. Марка вугілля, сорт, кількість, якість, строки поставки вугілля, що постачається, визначається у специфікаціях, що є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. 3.1, 3.2 договору поставки №0408-2021 ІКТ-ОП від 04.08.2021р. Постачальник поставляє вугілля залізничним транспортом написом (навалом) у відкритих на піввагонах з люками, що відкриваються, на умовах FCA - станція відправлення. Найменування станції призначення для поставки конкретної партії вугілля вказується в специфікації. Відправником вугілля, що постачається, може бути підприємство, яке не є стороною за цим договором.

04.08.2021р. між ТОВ „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо" та ТОВ „Інтеркоалтрейдінг" було підписано специфікацію №1 до договору поставки №0408-2021 ІКТ-ОП від 04.08.2021р., згідно умов якої ТОВ „Інтеркоалтрейдінг" мало поставити позивачу вугілля, загальною вартістю 6 356 521,08 грн. При цьому, вантажоодержувачами вугілля за умовами специфікації №1 виступають ТОВ „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо" та ТОВ „Єкотоптранс".

13.08.2021р. ТОВ „Інтеркоалтрейдінг" згідно договору №0408-2021 ІКТ-ОП від 04.08.2021р. було виставлено ТОВ „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо" рахунок №081305 на суму 505 684,58 грн.

13.08.2021р. між ТОВ „Інтеркоалтрейдінг" та ТОВ „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо" було підписано видаткову накладну №081305, згідно якої позивачем було прийнято у власність товар, загальною вартістю 505 684,58 грн.

13.08.2021р. ТОВ „Коалтрейдіндастрі" на підставі накладної №43116417 було відправлено на адресу ТОВ „Єкотоптранс" до станції Гороховка Одеської залізниці вантаж - вугілля марки АС; вантаж був відправлений у вагонах №65881641 та №60661022.

18.08.2021р. АТ „Українська залізниця" на станції Знам`янка було складено комерційний акт № 410006/20, з якого вбачається, що за результатами проведення зважування вантажу у вагоні №65881641 було встановлено, що брутто складає 80 300 кг, тара з документа - 22 200 кг, нетто - 58 100,00 кг, що складає різницю ваги проти документів в сторону зменшення на 10 700,00 кг. Вагон №65881641 був відправлений на адресу одержувача за досильною накладною №40112013 від 18.08.2021р.

Як вбачається з матеріалів справи, право на пред`явлення претензій та позову за накладними №43116417 від 13.08.2021р. та №40112013 від 18.08.2021р. було передано від ТОВ „Єкотоптранс" до ТОВ „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо", що підтверджується переуступними написами, засвідченими директором ТОВ „Єкотоптранс".

У поданій до господарського суду позовній заяві ТОВ „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо", посилаючись на перехід до нього права на пред`явлення позову, просить стягнути із АТ „Українська залізниця" збитки, завдані в результаті незабезпечення збереження переданого для перевезення вантажу, у розмірі 27 770,88 грн.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457 „Про затвердження Статуту залізниць України" (з наступними змінами і доповненнями; далі - Статут залізниць України) накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 919 ЦК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно зі ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Приписами ст. 924 ЦК України визначено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

За змістом ч. 2 ст. 308, ч.3 ст. 310 Господарського кодексу України відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення та припиняється з моменту його видачі одержувачу в пункті призначення. Згідно ст. 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, у разі втрати або нестачі вантажу перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідно до п. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно з положеннями п. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що вантаж, відправлений у вагоні №65881641, не був збережений АТ „Українська залізниця" під час його перевезення, що підтверджується комерційним актом № 410006/20 від 18.08.2021р.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про доведеність ТОВ „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо" у встановленому чинним законодавством факту виявлення недостачі вантажу у вагоні №65881641, відправленого на підставі накладної №43116417 від 13.08.2021р.

Згідно з пп. б) п. 130 Статуту залізниць України пред`явленню залізниці позову, який випливає із цього Статуту, може передувати пред`явлення до неї претензії. Право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають: у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу: одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову. Накладна, вантажна, багажна і вантажобагажна квитанції та комерційний акт подаються лише в оригіналі.

Відповідно до п. 133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені. Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством. До претензії або позову додаються документи, які підтверджують вимоги заявника. До претензії або позову щодо втрати, нестачі, псування або пошкодження крім документів, які обґрунтовують їх пред`явлення (подання), додається документ, який засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до п. 2 Правил заявлення та розгляду претензій (статті 130-137 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. № 334, передача права на пред`явлення претензій та позовів відправником одержувачу або одержувачем відправнику, а також відправником або одержувачем вищій організації засвідчується переуступним написом на відповідному документі (накладній, квитанції про приймання вантажу до перевезення, багажній квитанції) такого змісту: "Право на пред`явлення претензії та позову передано (найменування організації)". Переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства.

Як вбачається з матеріалів справи, одержувачем вантажу за накладною №43116417 від 13.08.2021р. виступало ТОВ „Єкотоптранс", відправником вантажу виступало ТОВ „Коалтрейдіндастрі". Враховуючи вимоги п. 133 Статуту залізниць України, господарський суд доходить висновку, що, в даному випадку, право на пред`явлення позову могло бути передано ТОВ „Єкотоптранс" лише на користь ТОВ „Коалтрейдіндастрі".

Господарським судом відхиляються доводи позивача, яким в процесі вирішення спору було наголошено, що ТОВ „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо" виступає фактичним одержувачем вантажу, що свідчить про наявність у ТОВ „Єкотоптранс" можливості передати право на пред`явлення позову позивачу, з огляду на наступне.

Відправником вантажу за накладною виступало ТОВ „Коалтрейдіндастрі". Натомість, згідно договору №0408-2021 ІКТ-ОП від 04.08.2021р. вугілля мало бути поставлене на користь позивача ТОВ „Інтеркоалтрейдінг". Наведене, з урахуванням відсутності у специфікації №1 до договору будь-яких зауважень щодо відправлення вантажу на користь позивача особою, яка не є стороною за договором, дозволяє суду дійти висновку про недоведеність позивачем факту поставки вантажу на його користь. При цьому, господарський суд зазначає, що ТОВ „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо" не може вважатись вищою організацією відносно ТОВ „Єкотоптранс", або уповноваженою особою, яка виступає від імені вантажоодержувача.

Господарським судом враховано, що приписами ст. 8 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999р. керівнику підприємства надано можливість самостійно займатись веденням бухгалтерського обліку та складанням звітності. Проте, ТОВ „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо" не було надано суду жодного доказу на підтвердження відсутності у ТОВ „Єкотоптранс" посади бухгалтера та ведення бухгалтерського обліку безпосередньо керівником. Таким чином, переуступні написи, які були засвідчені лише керівником ТОВ „Єкотоптранс", були оформлені із порушенням вимог п. 2 Правил заявлення та розгляду претензій.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про відсутність у ТОВ „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо" права на пред`явлення до АТ „Українська залізниця" позову про стягнення збитків, завданих в результаті незабезпечення збереження переданого вантажу, який був відправлений за накладною №43116417 від 13.08.2021р., у зв`язку з неправомірністю передачі права на пред`явлення позову до ТОВ „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо" та невідповідністю переуступного насипу вимогам чинного законодавства. Наведене має наслідком необхідність відмови у задоволенні заявлених ТОВ „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо" до АТ „Українська залізниця" позовних вимог про стягнення збитків у розмірі 27 770,88 грн.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку щодо необхідності відмови у задоволенні заявлених товариством з обмеженою відповідальністю „Торгівельна паливна компанія „Облпаливо" до акціонерного товариства „Українська залізниця" в особі Регіональної філії Одеська залізниця акціонерного товариства „Українська залізниця" позовних вимог про стягнення збитків у розмірі 27 770,88 грн., завданих в результаті незабезпечення збереження переданого відповідачу вантажу.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 - 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 10 січня 2022 р.?

? Примітка: справа розглянута 10.01.2022р. у зв`язку з перебуванням судді у відпустці з 28.12.2021р. по 06.01.2022р. включно.

Суддя С.П. Желєзна