ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2022м. ДніпроСправа № 904/9330/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БГС Рейл Карго", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ландшафт", м. Марганець, Дніпропетровська область

про стягнення сум основної заборгованості у розмірі 85 000 грн., пені у розмірі 8 075,67 грн., 3% річних у розмірі 2 045,76 грн., інфляційної складової у розмірі 4 002,17 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "БГС Рейл Карго" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ландшафт" про стягнення сум основної заборгованості у розмірі 85 000 грн., пені у розмірі 8075,67 грн., 3% річних у розмірі 2 045,76 грн., інфляційної складової у розмірі 4 002,17 грн.

Ухвалою суду від 08.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/9330/21 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "БГС Трейдінг" (в подальшому було перейменоване на Товариство з обмеженою відповідальністю "БГС Рейл Карго") (надалі експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ландшафт" (надалі - клієнт) було укладено договір транспортно-експедиційного обслуговування вантажів №12112020-ТЭО від 12.11.2020 (надалі - договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що клієнт доручає, а експедитор за плату за дорученням клієнта і за його рахунок організовує транспортно експедиційне обслуговування внутрішньоукраїнських, експортно-імпортних і транзитних вантажів клієнта і порожнього транспорту (надалі вантажі клієнта) при їх перевезенні по території України та інших країн.

Пунктом 3.1 договору визначено, що конкретизація додаткових послуг, що надаються клієнту, вартість транспортування і страхування заявлених клієнтом вантажів, якщо таке страхування здійснюється на підставі письмової заявки клієнта, а також їх експедирування, визначаються в додатках, які є невід`ємною частиною цього договору.

За твердженням позивача, в додатку № 3 від 18.02.2021 до договору сторони погодили маршрут, за яким мають доставлятись вантажі, вартість перевезення вантажів залізничним транспортом: 24 500 грн. з ПДВ за 3 доби, кожна наступна доба 650 грн. за 1 вагон при навантаженні вагону 68-70 тн. тощо.

Позивач вказав, що на виконання умов договору, клієнт надав експедитору заявки на перевезення вантажів № б/н від б/д та № б/н від 16.03.2021 (том 1 а.с. 20 21).

Позивач зазначив, що виконав умови договору, надав відповідачу послуги на загальну суму 171 500 грн., що підтверджується актами надання послуг № 114 від 15.03.2021 та 3 129 від 24.03.2021.

Експедитор виставив клієнту відповідні рахунки на оплату наданих послуг: № 115 від 15.03.2021 та № 128 від 24.03.2021.

Пунктом 3.4 договору визначено, що у разі, якщо за згодою експедитора, перевезення вантажу клієнта розпочато до надходження 100 % попередньої оплати в порядку п. 3.3 цього договору, клієнт повинен провести 100 % оплату за фактично відправлені вагони з вантажем клієнта, що здійснюється згідно цього договору, протягом погодженого сторонами терміну, з дати початку перевезення певної партії вантажу.

Позивач зазначив, що у заявках, наданих клієнтом, був визначений строк оплати послуг: 15 календарних днів з дати відправлення.

За даними позивача, відправлення вантажу за актом надання послуг № 114 від 15.03.2021 було здійснено 02.03.2021 (загальна вартість послуг 73 500 грн.) та 04.03.2021 (загальна вартість послуг 49 000 грн.), вантажу за актом надання послуг № 128 від 24.03.2021(загальна вартість послуг 49 000 грн.) 20.03.2021.

За розрахунком позивача, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати послуг, отриманих на підставі:

- акту № 114 від 15.03.2021 (на суму 49 000 грн.) настав 19.03.2021;

- акту № 128 від 24.03.2021 (на суму 49 000 грн.) настав 04.04.2021.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив надані послуги у встановлені строки у повному обсязі. Відповідачем була здійснена часткова оплата послуг, отриманих за актом № 114 від 15.03.2021, на загальну суму 86 500 грн.

За таких обставин, за розрахунком позивача, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Ландшафт" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "БГС Рейл Карго" у розмірі 85 000 грн.

За порушення відповідачем строку виконання грошового зобов`язання, позивачем було нараховано до сплати пеню у розмірі 8 075,67 грн., 3% річних у розмірі 2 045,76 грн. та інфляційну складову у розмірі 4 002,17 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення суми основної заборгованості за договором транспортно-експедиційного обслуговування вантажів № 12112020-ТЭО від 12.11.2020 у розмірі 85 000 грн., пені у розмірі 8 075,67 грн., 3% річних у розмірі 2 045,76 грн., інфляційної складової у розмірі 4 002,17 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи були надані позивачем послуги, на яку суму; в які строки і якому розмірі надані послуги мали бути оплачені), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи було оплачено відповідачем отримані послуги), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "БГС Трейдінг" (в подальшому було перейменоване на Товариство з обмеженою відповідальністю "БГС Рейл Карго") (надалі експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ландшафт" (надалі - клієнт) було укладено договір транспортно-експедиційного обслуговування вантажів № 12112020-ТЭО від 12.11.2020 (надалі - договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 7.1 договору, цей договір набуває чинності з дати його підписання і діє по 31.12.2020, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Згідно з п. 7.2 договору, якщо жодна зі сторін за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору не зробить письмової заяви про припинення дії договору, договір автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що клієнт доручає, а експедитор за плату за дорученням клієнта і за його рахунок організовує транспортно експедиційне обслуговування внутрішньоукраїнських, експортно-імпортних і транзитних вантажів клієнта і порожнього транспорту (надалі вантажі клієнта) при їх перевезенні по території України та інших країн.

Пунктом 3.1 договору визначено, що конкретизація додаткових послуг, що надаються клієнту, вартість транспортування і страхування заявлених клієнтом вантажів, якщо таке страхування здійснюється на підставі письмової заявки клієнта, а також їх експедирування, визначаються в додатках, які є невід`ємною частиною цього договору.

В додатку № 3 від 18.02.2021 до договору сторони погодили маршрут, за яким мають доставлятись вантажі, вартість перевезення вантажів залізничним транспортом: 24 500 грн. з ПДВ за 3 доби, кожна наступна доба 650 грн. за 1 вагон при навантаженні вагону 68-70 тн. тощо.

На виконання умов договору, клієнт надав експедитору заявки на перевезення вантажів №б/н від б/д та № б/н від 16.03.2021 (том 1 а.с. 20 21).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, надав відповідачу послуги на загальну суму 171 500 грн., що підтверджується актами надання послуг № 114 від 15.03.2021 та 3 129 від 24.03.2021.

Експедитор виставив клієнту відповідні рахунки на оплату наданих послуг: № 115 від 15.03.2021 та № 128 від 24.03.2021.

Пунктом 3.4 договору визначено, що у разі, якщо за згодою експедитора, перевезення вантажу клієнта розпочато до надходження 100 % попередньої оплати в порядку п. 3.3 цього договору, клієнт повинен провести 100 % оплату за фактично відправлені вагони з вантажем клієнта, що здійснюється згідно цього договору, протягом погодженого сторонами терміну, з дати початку перевезення певної партії вантажу.

Так, у заявках, наданих клієнтом, був визначений строк оплати послуг: 15 календарних днів з дати відправлення.

Відправлення вантажу за актом надання послуг № 114 від 15.03.2021 було здійснено 02.03.2021 (загальна вартість послуг 73 500 грн.) та 04.03.2021 (загальна вартість послуг 49 000 грн.), вантажу за актом надання послуг № 128 від 24.03.2021(загальна вартість послуг 49 000 грн.) 20.03.2021.

За таких обставин, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати послуг, отриманих на підставі:

- акту № 114 від 15.03.2021 (на суму 73 500 грн.) настав 17.03.2021;

- акту № 114 від 15.03.2021 (на суму 49 000 грн.) настав 19.03.2021;

- акту № 128 від 24.03.2021 (на суму 49 000 грн.) настав 05.04.2021.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив надані послуги у встановлені строки у повному обсязі. Відповідачем була здійснена часткова оплата послуг, отриманих за актом № 114 від 15.03.2021, на загальну суму 86 500 грн.

За таких обставин, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Ландшафт" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "БГС Рейл Карго" у розмірі 85000 грн.

А отже, позовні вимоги про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 85 000 грн. є обґрунтованими.

Згідно з п. 5.2 договору, у разі прострочення платежів, клієнт сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день такого прострочення, а також 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 4.7 договору позивач нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за загальний період з 20.03.2021 по 19.09.2021 у розмірі 8 075,67 грн.

Перевіривши розрахунок пені, доданий до позову, суд встановив, що він не відповідає вимогам чинного законодавства. Так, позивачем не було дотримано вимог ч. 5. ст. 254 ЦК України, якою встановлено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

За розрахунком суду: пеня на суму боргу 49 000 грн. (акт № 129 від 24.03.2021) за період з 06.04.2021 по 04.10.2021 становить 3 770,99 грн.

Розрахунок пені у іншій частині виконаний позивачем правильно.

За таких обставин, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за загальний період з 20.03.2021 по 19.09.2021 становить 8 058,22 грн.

А отже, вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими у розмірі 8 058,22 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3 % річних за загальний період з 20.03.2021 по 29.11.2021 у розмірі 2 045,76 грн.

Перевіривши розрахунок 3 % річних, доданий до позову, суд встановив, що він не відповідає вимогам чинного законодавства. Так, позивачем не було дотримано вимог ч. 5. ст. 254 ЦК України, якою встановлено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

За розрахунком суду: 3 % річних на суму боргу 49 000 грн. (акт № 129 від 24.03.2021) за період з 06.04.2021 по 29.11.2021 становлять 958,58 грн.

Розрахунок 3 % річних у іншій частині виконаний позивачем правильно.

За таких обставин, 3 % річних за загальний період з 20.03.2021 по 29.11.2021 становлять 2 041,79 грн.

А отже, вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими у розмірі 2 041,79 грн.

Також позивач нарахував відповідачу до сплати інфляційну складову за загальний період з квітня 2021 року по жовтень 2021 року у розмірі 4 002,17 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційної складової суд встановив, що він зроблений правильно та відповідає вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення інфляційної складової у розмірі 4 002,17 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 12112020-ТЭО від 12.11.2020 з додатками (том 1 а.с. 15 - 19), актами надання послуг (том 1 а.с. 23, 26), рахунками на оплату (том 1 а.с. 22, 25), звітами обсягу використаних послуг (том 1 а.с. 24, 27), заявками (том 1 а.с. 20 - 21), платіжними дорученнями (том 1 а.с. 29 - 31).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення суми основної заборгованості у розмірі 85 000 грн., пені у розмірі 8 058,22 грн., 3% річних у розмірі 2 041,79 грн., інфляційної складової у розмірі 4 002,17 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 17,45 грн. та 3% річних у розмірі 3,97 грн. слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання позову слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ландшафт" (місцезнаходження: 53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Спус Набережний, 1; ідентифікаційний код: 32128537) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БГС Рейл Карго" (ідентифікаційний код: 41429938; місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Ірининська, 5/24, приміщення № 91) суму основної заборгованості у розмірі 85 000 грн., пеню у розмірі 8 058,22 грн., 3% річних у розмірі 2 041,79 грн., інфляційну складову у розмірі 4 002,17 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 269,51 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 17,45 грн. та 3% річних у розмірі 3,97 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 17.01.2022.

Суддя М.О. Ніколенко