РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.01.2022Справа № 910/18541/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУДІНВЕСТ-17"

до Дарницького районного осередку ВГО КСУ м. Києва "УКР-БАККАРА"

про стягнення 26689,90 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Дарницького районного осередку ВГО КСУ м. Києва "УКР-БАККАРА" (далі -

Відповідача) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУДІНВЕСТ-17" (далі - позивача) боргу та санкцій за договором оренди приміщення №21 від 01.10.2020, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань повністю та вчасно оплачувати орендну плату.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду двічі надсилалася на адресу місцезнаходження відповідача, яка вказана у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Однак надіслані ухвали повернулися в конвертах не врученими з відповідними відмітками працівника пошти, на першому конверті «за закінченням терміну зберігання», на другому конверті «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачем та повернення її до суду є наслідками діяння (бездіяльності) самого відповідача щодо його належного отримання, тобто, його власною волею, оскільки відомості, зокрема, про адресу місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань подає сам відповідач.

Відтак, відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем як орендодавцем і відповідачем як орендарем був укладений Договір №21 оренди приміщення від 01.10.2020 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору орендодавець зобов`язується передати орендареві, а орендар зобов`язується прийняти у тимчасове платне користування приміщення (надалі - приміщення), що є власністю орендодавця. Орендоване відповідачем приміщення, відповідно до Договору, розташоване за адресою: м. Київ. вул. Бориспільська, 26-З, підвальне приміщення №195. Сторонами визначено орендну плату за місять у сумі 7420 грн. з ПДВ. Строк оренди складає 12 місяців з дати складання акту приймання-передачі приміщення.

Актом приймання-передачі приміщення від 01.10.2020 підписаного сторонами оформлено передачу частини приміщення площею 148,4 кв.

Позивач зазначає, що ним виконувалися умови Договору належним чином на підтвердження чого до позову надані копії актів надання послуг №523 від 31.10.2020, №584 від 30.11.2020, №645 від 31.12.2020, рахунки на оплату №514 від 31.10.2020, №575 від 30.11.2020, №634 від 31.12.2020 та податкові накладні №30 від 31.10.2020, №26 від 30.11.2020, №42 від 31.12.2020.

Додатковою угодою від 30.12.2020 до Договору сторони дійшли згоди про розірвання Договору та припинення його дії з 01.01.2021.

Пізніше, актом приймання-передачі приміщення (акт повернення) від 31.12.2020 відповідач повернув позивачу з оренди приміщення площею 148,4,5 кв. м.

Разом з тим, за відповідачем лишилися не виконані зобов`язання за Договором, а саме наявний борг по орендній платі у сумі 15199,06 грн. за користування приміщенням, у зв`язку із чим 14.04.2021 сторони погодили та підписали Графік погашення заборгованості до Договору (далі - Графік погашення заборгованості).

Відповідно до Графіку погашення заборгованості орендар зобов`язався сплатити до 20.08.2021 суму основного боргу за Договором в розмірі 15199,06 грн. згідно графіку погодженого сторонами.

Крім того, умовами Графіку погашення заборгованості сторони погодили, що у випадку прострочення погашення заборгованості за графіком, орендар зобов`язується сплатити на користь орендодавця штраф у розмірі 100% від суми не погашеної заборгованості.

Позивач зазначає, що відповідачем в порушення погодженого Графіку погашення заборгованості не було сплачено 12000 грн. орендної плати, що зумовило позивача звернутися до суду із відповідним позовом.

Відповідачем не було подано жодних заперечень щодо нарахованої йому суми боргу за орендну плату.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами було розірвано Договір на підставі підписаної між ними Додаткової угоди від 30.12.2020.

Разом з тим, сторонами було погоджено, що наявний за Договором борг з орендної плати відповідач погасить у визначені Графіком погашення заборгованості строки.

Згідно з ч. 1-3 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов`язанням. Заміна боргу позиковим зобов`язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу).

Згідно з ч. 2 ст. 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація). У випадках, передбачених законом або договором, новація може здійснюватися щодо декількох первісних зобов`язань.

З наведено вбачається, що за зобов`язанням, яке виникло через невиконання умов Договору (який припинив свою дію 01.01.2021) в частині оплати орендної плати відбулася новація в розумінні ст. 1053 ЦК України. Тобто, сторони погодили, що зобов`язання відповідача з оплати суми боргу за Договором замінюється зобов`язанням з оплати такої суми боргу відповідно до укладеного між сторонами Графіку погашення заборгованості.

За умовами Графіку погашення заборгованості відповідач зобов`язався погасити борг у сумі 15199,06 грн. окремими платежами у такі терміни: 3800 грн. до 20.05.2021, 3800 грн. до 20.06.2021, 3800 грн. до 20.07.2021 та 3799,06 грн. до 20.08.2021.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Позивач зазначає, що відповідачем не виконано умови Графіку погашення заборгованості, не погашеною лишився борг у сумі 12000 грн., що останнім не спростовано.

На день вирішення даного спору матеріали справи не містять доказів погашення боргу відповідачем у сумі 12000 грн.

Таким чином, позовна вимога про стягнення боргу у сумі 12000 грн. підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем на суму боргу 12000 грн. було нараховано штрафні та фінансові санкції, а саме 12000 грн. штрафу за умовами Графіку погашення заборгованості, а також 1484,71 грн. пені за умовами п. 8.2 Договору, 902,40 грн. інфляційних втрат та 302,79 грн. 3% річних, які нараховані у період з 06.01.2021 по 08.11.2021.

Позивач вважає, що прострочення грошового зобов`язання відповідача зі сплати орендної плати почалося з 06.01.2021, а тому з цього дня ним нараховуються штрафні та фінансові санкції.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Аналогічне положення міститься й у статті 611 ЦК України згідно з якою у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу суд зазначає наступне.

Визначення позивачем періоду нарахування фінансових санкцій є помилковим, адже позивач рахує прострочення сплати боргу керуючись умовами Договору який є розірваний з 01.01.2021 та у відповідності до ст. 653 ЦК України зобов`язання за Договором припинилися. У даному випадку борг який виник у відповідача за Договором був замінений позиковим зобов`язанням шляхом укладення між сторонами Графіку погашення заборгованості від 14.04.2021, що є новацією боргу в розумінні ст. ст. 604, 1053 ЦК.

Так, за умовами Графіку погашення заборгованості відповідач мав би сплатити борг у сумі 15199,06 грн. до 20.08.2021, однак несплаченою лишилося 12000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, про що вказано у ст. 253 ЦК України.

Таким чином, першим днем з якого почалося прострочення по сплаті боргу за Графіком погашення боргу є 21.08.2021 і саме з цієї дати є правомірним нарахування 3% річних та інфляційних втрат на непогашену суму боргу.

Здійснивши власних розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає про правомірність стягнення з відповідача 253,30 грн. інфляційних втрат та 78,90 грн. 3% річних, у решті заявлених до стягнення сум 3% річних та інфляційних втрат суд відмовляє.

Розрахунок 3% річних:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1200021.08.2021 - 08.11.2021803 %78.90
Рорахунок інфляційних втрат:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
21.08.2021 - 08.11..021253.30
Разом з тим, суд зазначає, що нарахування позивачем пені на суму боргу яка виникла внаслідок невиконання відповідачем умов Договору (на підставі п. 8.2 Договору) є неправомірною, оскільки такий Договір припинив свою дію, а боргове зобов`язання яке виникло з його правовідносин було замінено позиковим зобов`язанням шляхом укладення між сторонами Графіку погашення заборгованості від 14.04.2021.

Як зазначено у ч. 4 ст. 604 ЦК України новація припиняє додаткові зобов`язання, пов`язані з первісним зобов`язанням, якщо інше не встановлено договором, крім випадків, коли первісне зобов`язання змінене планом санації або реструктуризації згідно з Кодексом України з процедур банкрутства і заставодержатель проголосував проти такого плану.

А тому, відповідальність за порушення строку на погашення боргу встановленого умовами Графіку погашення заборгованості застосовується з урахуванням умов Графіку погашення заборгованості. Однак, умовами Графіку погашення заборгованості не передбачено нарахування пені за прострочення відповідачем суми боргу, проте сторони погодили у такому випадку застосування штрафу у розмірі 100% від суми не погашеної заборгованості.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Приймаючи до уваги наведене, суд відмовляє у задоволенні заявленої до стягнення суми пені (1484,71 грн.), разом з тим нарахована сума штрафу у розмірі 12000 грн., що є 100% від суми непогашеного боргу за умовами Графіку погашення заборгованості є правомірною та підлягає задоволенню.

Судовий збір згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на обидві сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 126, 129, 165, 178, 233, 237-238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дарницького районного осередку ВГО КСУ м. Києва "УКР-БАККАРА" (м. Київ, вул. Вербицького, 11, кв. 392; ідентифікаційний код 25394632) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУДІНВЕСТ-17" (м. Київ, вул. Бориспільська, 26-Ж, офіс №6-14; ідентифікаційний код 33157360) 12000 (дванадцять тисяч) грн. боргу, 78 (сімдесят вісім) грн. 90 коп. 3% річних, 253 (двісті п`ятдесят три) грн. 30 коп. інфляційних втрат, 12000 (дванадцять тисяч) грн. штрафу та 2069 (дві тисячі шістдесят дев`ять) грн. 48 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.