РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2022 м. КиївСправа № 910/18493/21

За позовом: приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ";

до: акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ";

про: стягнення 152.780,43 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Приватне акціонерне товариство "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - відповідач) про стягнення 152.780,43 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем здійснене порушення правил перевезення вантажу, що призвело до фіксування вказаного порушення із складанням комерційних актів та виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в розмірі 152.780,43 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/18493/21 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням того, що вагони прибули на станцію призначення справними. Також в поданому відзиві відповідач зазначає, що доведенню підлягає також вартість фактичних збитків, а також про відсутність в матеріалах справи доказів оплати вартості спірного вантажу.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 N 138), накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Так, позивачем, як відправником передано відповідачу для перевезення вантаж "вугілля кам`яне марки г-газовий" за накладними: від 21.05.2021 № 45107489, від 24.05.2021 № 45221694 та від 14.06.2021 № 45959087.

Відповідно до статті 52 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

На станції призначення "ЛИМАН" Південної залізниці були складені комерційні акти про недостачу вантажу у вагонах, а саме:

- від 22.05.2021 № 444002/68 про недостачу у вагоні № 60672235 на 2,770 т., у вагоні № 68749738 на 3,000 т., у вагоні № 68719566 на 2,780 т., у вагоні № 66173816 на 3,780 т., у вагоні № 61829164 на 2,450 т., у вагоні № 66728254 на 1,670 т.;

- від 22.05.2021 № 444002/69 про недостачу у вагоні № 67845776 на 1,520 т., у вагоні № 66590910 на 2,910 т., у вагоні № 67683367 на 2,280 т., у вагоні № 68704303 на 3,240 т., у вагоні № 68657501 на 3,100 т., у вагоні № 68534973 на 2,760 т., у вагоні № 68621317 на 4,170 т., у вагоні № 53650669 на 2,720 т.;

- від 25.05.2021 № 444002/71 про недостачу у вагоні № 65708703 на 1,610 т.;

- від 25.05.2021 № 444002/72 про недостачу у вагоні № 66938671 на 1,800 т., у вагоні № 67848366 на 1,890 т., у вагоні № 65367427 на 2,240 т., у вагоні № 67852889 на 1,560 т., у вагоні № 67903856 на 2,090 т., у вагоні № 61538856 на 3,210 т., у вагоні № 55979454 на 0,890 т., у вагоні № 63676233 на 1,380 т., у вагоні № 67395889 на 2,420 т., у вагоні № 53831830 на 1,000 т., у вагоні № 64683931 на 2,370 т.;

- від 25.05.2021 № 444002/73 про недостачу у вагоні № 65342545 на 1,110 т., у вагоні № 65332629 на 1,810 т.;

- від 15.06.2021 № 444002/74 про недостачу у вагоні № 62429758 на 2,700 т., у вагоні № 67922575 на 3,430 т., у вагоні № 63667984 на 3,860 т., у вагоні № 60776127 на 2,590 т., у вагоні № 61807301 на 4,180 т., у вагоні № 67590778 на 4,250 т.;

- від 15.06.2021 № 444002/75 про недостачу у вагоні № 60368024 на 2,260 т., у вагоні № 60254745 на 4,910 т., у вагоні № 67865717 на 5,520 т., у вагоні № 62485651 на 3,230 т., у вагоні № 67879130 на 5,330 т., у вагоні № 63597348 на 5,730 т.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем правил перевезення вантажу що призвело до фіксування вказаного порушення із складанням комерційних актів та виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в розмірі 152.780,43 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Згідно з п. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно статті 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Положеннями п. 114 Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затвердженими наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Таким чином, факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 152.780,43 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними (враховуючи норми природної втрати під час перевезення та вартості тони відвантаженого вантажу).

Твердження відповідача викладені в поданому до суду відзиві судом відхилені з огляду на наступне:

- приписами статті 127 Статуту, зокрема, встановлено, що залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, прострочення відбулися не з її вини. При цьому, як встановлено вище, вантаж прибув до станцію призначення з недостачею, що в розумінні приписів статті 127 Статуту є відповідальністю відповідача;

- відповідно до ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, довідки відправника про вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим бухгалтером). При цьому Статут не передбачає обов`язкового додання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу;

- наявність або відсутність понесених позивачем збитків у зв`язку з порушенням відповідачем правил перевезення не є предметом спору у даній справі.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (Україна, 03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄЖИ ҐЕДРОЙЦЯ, будинок 5, ідентифікаційний код: 40075815) на користь приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (Україна, 51400, Дніпропетровська обл., місто Павлоград, ВУЛИЦЯ СОБОРНА, будинок 76, ідентифікаційний код: 00178353) заборгованість в сумі 152.780 (сто п`ятдесят дві тисячі сімсот вісімдесят) грн. 43 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.291 (дві тисячі двісті дев`яносто одна) 71 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя С.В. Балац