РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.01.2022справа №910/9939/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу №910/9939/21

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Європа-Експорт Плюс» (вул. Чорновола, буд. 88, м. Хмельницький, 29010; ідентифікаційний код 36272068)

до приватного акціонерного товариства «Київський електротехнічний завод «Транссигнал» (вул. Жилянська, буд. 97, м. Київ, 01135; ідентифікаційний код 00260652)

про стягнення 165 686,64 грн,

без участі представників сторін у зв`язку з їх неявкою.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Європа-Експорт Плюс» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Київський електротехнічний завод «Транссигнал» (далі - Завод): 136 333,14 грн основного боргу, що утворився в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору від 24.04.2018 №2404-ТСЛ (далі - Договір); 9 792,80 грн 3% річних та 19 560,70 грн втрат від інфляції, а всього 165 686,64 грн.

Позов мотивовано тим, що:

- 24.04.2018 Товариством (постачальник) та Заводом (покупець) укладено Договір, відповідно до якого постачальник передає покупцю, а покупець - приймає та сплачує вартість точного сталевого литва (товар);

- на виконання умов Договору позивач поставив товар за видатковими накладними: від 08.05.2018 №Т-00000082 на суму 147 762,72 грн; від 29.05.2018 №Т-00000102 на суму 121 274,40 грн; від 05.06.2018 №Т-00000113 на суму 33 616,86 грн; від 12.06.2018 №Т-00000120 на суму 43 028,94 грн; від 19.06.2018 №Т-00000121 на суму 7 770 грн; від 27.06.2018 №Т-00000144 на суму 134 805,66 грн; від 17.07.2018 №Т-00000160 на суму 36 594,24 грн; від 31.07.2018 №Т-00000186 на суму 78 329,64 грн; від 07.08.2018 №Т-00000194 на суму 45 189 грн; від 14.08.2018 №Т-00000206 на суму 42 168,66 грн; від 11.09.2018 №Т-00000226 на суму 71 953,56 грн; від 18.09.2018 №Т-00000234 на суму 87 599,52 грн; від 21.09.2018 №Т-00000242 на суму 48 975,48 грн;

- відповідач частково оплатив вартість товару у сумі 762 734,94 грн;

- у зв`язку із порушенням умов Договору в частині строків оплати товару позивач надіслав відповідачу претензії від 02.05.2019 №61-2019 та від 14.12.2020 №83, проте відповідач відповіді не надав;

- станом на 18.06.2021 (дата подання позовної заяви до суду) заборгованість за поставлений товар не погашена та складає 136 333,14 грн; за невиконання відповідачем зобов`язань за Договором позивачем нараховано 9 792,80 грн 3% річних та 19 560,70 грн втрат від інфляції.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач 17.08.2021 подав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав таке:

- постачальником не було виконано умов Договору щодо постачання товару у строки (протягом 5 календарних днів), та кількості - поставлено лише дві позиції не в належній кількості із заявлених 7;

- неналежне виконання постачальником свого обов`язку щодо своєчасної поставки товару протягом 5-ти календарних днів з моменту отримання письмової заявки від покупця (не пізніше 5 банківських днів від дати рахунку на оплату), надало право виконавцю, в розумінні статті 538 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зупинити виконання свого обов`язку в частині оплати за поставлений товар;

- невиконання постачальником порядку постачання товарів за умовами Договору призвело до зриву постачання покупцем продукції власного виробництва та невиконання взятих на себе зобов`язань перед іншими контрагентами;

- у позовній заяві позивач стверджує, що на виконання Договору протягом травня - вересня 2018 року відповідачу було поставлено товар, загальна вартість якого склала 899 068,08 грн, що підтверджується видатковими накладними;

- проте, до позовної заяви додано лише копії трьох видаткових накладних з наведеного позивачем у позовній заяві переліку, а саме копії видаткових накладних від 07.08.2018 №Т-00000194, від 14.08.2018 №Т-00000206, від 21.09.2018 №Т-00000242, тоді як копії інших видаткових накладних позивачем до позовної заяви не додані, також не додано копії відповідних податкових накладних і квитанцій про їх реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних.

3. Стислий виклад відповіді на відзив

Товариство 25.08.2021 подало суду відповідь на відзив, в якій заперечило щодо доводів Заводу, викладених у відзиві на позов, оскільки: асортимент та кількість товару, який мав поставлятися відповідачу на виконання умов Договору, узгоджувалися позивачем та відповідачем у телефонному режимі, в залежності від потреб останнього у відповідному товарі та можливостей Товариства щодо його виготовлення; визначена у зазначений спосіб партія товару відвантажувалася Заводу за видатковими накладними, перелік яких наведено позивачем у позовній заяві; на виконання умов Договору позивачем було протягом 2018 року здійснено поставку відповідачу тринадцяти партій товару і лише три з них не були оплачені відповідачем; Заводом жодного разу не заявлялися претензії щодо порушення Товариством умов Договору (строків поставки та/або кількості поставленого товару); відповідно до підпункту 6.2.1 пункту 6.2 Договору Завод мав право у разі невиконання зобов`язань позивачем достроково в односторонньому порядку розірвати Договір, повідомивши про це позивача за 20 календарних днів до бажаної дати розірвання, проте Завод не скористався даним правом та Договір не розірвав; відповідачем не додано до відзиву доказів направлення позивачу замовлень на поставку товарів, копії яких були отримані разом із відзивом, та посилаючись на які Завод стверджує про недотримання Товариством умов Договору, а тому вказані замовлення на поставку товару не можуть вважатися доказами у справі й братись судом до уваги; згідно з пунктом 4.2 Договору відповідач зобов`язався здійснити оплату поставленого товару протягом 30 банківських днів з дати прийняття продукції, що є свідченням того, що зобов`язання сторін, які виникли з Договору, не є зустрічними, оскільки не відповідають критерію «одночасності» виконання, зазначеному у частині другій статті 538 ЦК України.

4. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.08.2021 розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 13.09.2021.

19.08.2021 позивач на виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва від 04.08.2021 подав суду належним чином завірені копії всіх видаткових накладних, які підтверджують виконання позивачем умов Договору, всіх письмових замовлень відповідача на поставку партій товару за Договором.

Ухвалами господарського суду міста Києва від 13.09.2021, від 04.10.2021 і від 01.11.2021 підготовче засідання неодноразово відкладалося.

Ухвалами господарського суду міста Києва від 29.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.01.2022.

Представники сторін у судове засідання 10.01.2022 не з`явилися. Представник позивача 05.01.2022 подав суду клопотання (передано судді 10.01.2022) про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення «EasyCon».

Разом з тим, представник позивача 10.01.2022 під час налаштування відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення «EasyCon» не відповів на відеовиклик суду, у зв`язку з чим відеоконференція не відбулася.

Суд, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, дослідив в порядку статей 209 і 210 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) докази у справі.

У судовому засіданні 10.01.2022 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом згідно з вимогами статей 222 і 223 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

24.04.2018 Товариством (постачальник) і Заводом (покупець) було укладено Договір, за умовами якого:

- постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця у встановлений термін точне сталеве литво (ДК 021:2015: 14622000-7 Сталь), визначений в асортименті, якості, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (додаток 1), що додається до Договору і є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість (пункт 1.1 Договору);

- сума Договору становить 1 260 874,92 грн., в тому числі ПДВ 20% - 210 145,82 грн. (пункт 3.3 Договору);

- оплата здійснюється тільки після перевірки якості продукції Центральною заводською лабораторією та Відділом технічного контролю Заводу протягом 30 банківських днів з дати прийняття продукції за кількістю та якістю з урахуванням, що така оплата здійснюється після реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до статті 201 Податкового кодексу України (пункт 4.2 Договору);

- товар повинен бути поставлений постачальником покупцю партіями за окремими письмовими замовленнями покупця, виходячи з його фінансових можливостей та виробничих потреб (пункт 5.1 Договору);

- Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2018 (пункт 10.1 Договору).

Відповідачем було надано позивачу замовлення від 25.04.2018 №402 на виготовлення і поставку у травні 2018 року: важіль 20508.08.05 - 250 шт.; упор 20502.01.16 - 200 шт.; гайка 20555.01.014 - 260 шт.; важіль правий 20512ю.33.01 - 250 шт.; важіль лівий 20512ю.34.01 - 250 шт.; ключ СПВ55.32.06 - 129 шт.; стержень ключа СПВ55.38.08 - 129 шт.; ухо 20512М.92.02 - 500 шт.; ушко 20508.17.03 - 1 000 шт.; важіль правий 20509М.40.03 - 100 шт.; важіль лівий 20509М.50.01 - 119 шт.; поводок 20509.22.02 - 200 шт.; ключ з ексцентриком СПВ55.32.06С - 129 шт.; ключ торцевий 20500.22.01 - 129 шт.

Також Заводом було подано замовлення від 20.07.2018 №626 на виготовлення і поставку у липні 2018 року: важіль 20508.08.05 - 450 шт.; упор 20502.01.16 - 250 шт.; гайка 20555.01.014 - 260 шт.; важіль правий 20512ю.33.01 - 250 шт.; важіль лівий 20512ю.34.01 - 250 шт.; ухо 20512М.92.02 - 500 шт.; ушко 20508.17.03 - 1 000 шт.

У вказаному листі відповідач зазначив, що всі відливки повинні відповідати кресленням, які були представлені в тендерній документації, і не допускати відхилень таких як отвори (важіль 20508.08.05), значні припуски, літники (важіль 20508.08.05) тощо, та звернув увагу позивача на те, що замовлення попередніх місяців виконано не в повному обсязі, тому просив в серпні 2018 року виготовити та поставити продукцію, недопоставлену за попередніми замовленнями.

Товариством було поставлено Заводу товар на загальну суму 899 068,08 грн, що підтверджується видатковими накладними від 08.05.2018 №Т-00000082 на суму 147 762,72 грн, від 29.05.2018 №Т-00000102 на суму 121 274,40 грн, від 05.06.2018 №Т-00000113 на суму 33 616,86 грн, від 12.06.2018 №Т-00000120 на суму 43 028,94 грн, від 19.06.2018 №Т-00000132 на суму 7 770 грн, від 27.06.2018 №Т-00000144 на суму 134 805,06 грн, від 17.06.2018 №Т-00000160 на суму 36 594,24 грн, від 31.07.2018 №Т-00000186 на суму 78 329,64 грн, від 07.08.2018 №Т-00000194 на суму 45 189 грн, від 14.08.2018 №Т-00000206 на суму 42 168,66 грн, від 11.09.2018 №Т-00000226 на суму 71 953,56 грн, від 18.09.2018 №Т-00000234 на суму 87 599,52 грн і від 21.09.2018 №Т-00000242 на суму 48 975,48 грн.

Вказані видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб, а тому поставка вважається виконаною позивачем належним чином і прийнятою відповідачем без будь-яких зауважень.

На зазначені поставки позивачем зареєстровано відповідні податкові накладні.

Відповідачем було частково оплачено поставлений позивачем товар на загальну суму 762 734,94 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 10.05.2018 №230 на суму 47 762,72 грн, від 14.05.2018 №274 на суму 100 000 грн, від 05.07.2018 №26569 на суму 121 274,40 грн, від 27.07.2018 №396 на суму 33 616,86 грн, від 02.08.2018 №449 на суму 43 028,94 грн, від 06.08.2018 №477 на суму 14 805,06 грн, від 06.08.2018 №476 на суму 7 770 грн, від 28.09.2018 №671 на суму 100 000 грн, від 19.10.2018 №713 на суму 20 000 грн, від 19.10.2018 №710 на суму 16 594,24 грн, від 31.10.2018 №809 на суму 20 000 грн, від 30.10.2018 №784 на суму 78 329,64 грн, від 28.10.2019 №1040 на суму 87 599,52 грн, від 01.11.2019 №1115 на суму 71 953,56 грн.

Претензіями від 02.05.2019 №61-209 і від 14.12.2020 №83 позивач просив погасити наявний у відповідача борг.

Відповідач відповідей на претензії не надіслав, борг не погасив.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Частинами першою і другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до статті 538 ЦК України Виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

ВИСНОВКИ

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог Завод посилається на те, що оскільки позивачем не було поставлено товар у всій замовленій відповідачем кількості, то Завод на підставі статті 538 ЦК України скористався своїм правом на зупинення виконання своїх зобов`язань за Договором в частині оплати товару.

Разом з тим, в силу приписів статті 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Отримання відповідачем поставленого товару є підставою виникнення у Заводу зобовязання оплатити поставлений товар відповідно до умов Договору, а також чинного законодавства України на підставі оформлених згідно з умовами Договору видаткових накладних.

Суд встановив, що в даному випадку відносини сторін носять договірний характер, укладений ними Договір недійсним судом не визнавався, договірними сторонами розірваний не був, а припинив свою дію у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Враховуючи викладене, укладення сторонами Договору, відпуск позивачем на виконання його умов Заводу товару, його отримання відповідачем та не проведення при цьому всіх належних розрахунків і платежів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства в частині стягнення заборгованості у сумі 136 333,14 грн.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 9 792,80 грн 3% річних та 19 560,70 грн втрат від інфляції.

Судом перевірено здійснений позивачем розрахунок сум 3% річних і втрат від інфляції та періодів їх нарахування, та встановлено, що вони правильні.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 9 792,80 грн 3% річних та 19 560,70 грн втрат від інфляції.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236 - 238, 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Європа-Експорт Плюс» (вул. Чорновола, буд. 88, м. Хмельницький, 29010; ідентифікаційний код 36272068) до приватного акціонерного товариства «Київський електротехнічний завод «Транссигнал» (вул. Жилянська, буд. 97, м. Київ, 01135; ідентифікаційний код 00260652) про стягнення 165 686,64 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Київський електротехнічний завод «Транссигнал» (вул. Жилянська, буд. 97, м. Київ, 01135; ідентифікаційний код 00260652) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Європа-Експорт Плюс» (вул. Чорновола, буд. 88, м. Хмельницький, 29010; ідентифікаційний код 36272068): 136 333 (сто тридцять шість тисяч триста тридцять три) грн 14 коп. основного боргу; 9 792 (дев`ять тисяч сімсот дев`яносто дві) грн 80 коп. 3% річних; 19 560 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот шістдесят) грн 70 коп. втрат від інфляції та 2 485 (дві тисячі чотириста вісімдесят п`ять) грн 30 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.01.2022.

Суддя Оксана Марченко