РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.01.2022Справа № 910/15367/21
За позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівна компанія «Будагромаш»

про стягнення 21 504,70 грн.

Суддя Борисенко І.І.

за участю представників сторін:без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівна компанія «Будагромаш», в якому просить суд стягнути з відповідача 21 504,70 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив зобов`язання за договором № 135-20 про закупівлю від 11.03.2020, в частині поставки позивачу товару, а саме: «механічні лопати, екскаватори та ковшові навантажувачі, гірнича техніка» (ексковатор-навантажувач).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників спору.

Відповідно до ст. 120 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 27.09.2021 була надіслана за адресою місцезнаходження відповідача (03164, м. Київ, вул. Генерала Наумова, 48-а), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та відповідно наявного у справі рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, отримана останнім 18.10.2021 р. (ШКІ 322).

За таких обставин, відповідач належним чином та завчасно повідомлений про розгляд справи, проте правом на подачу відзиву відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа» (Покупець), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Машинобудівна компанія «Будагромаш» - (Постачальник) був укладений Договір № 135-20 від 11.03.2020.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, Відповідач зобов`язався здійснити поставку «Механічні лопати, екскаватори та ковшові навантажувачі, гірнича техніка (код ДК:021:2015-43260000-3) відповідно до Додатку 1 (специфікація), а Позивач зобов`язався прийняти у власність і оплатити товар на умовах передбачених договором.

Ціна цього договору становить 2 236 000,00 грн. у тому числі ПДВ 372 666,67 грн.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що термін поставки Товару протягом 60

календарних днів з дня підписання договору.

Покупець проводить оплату протягом 30 календарних днів за фактично поставлений товар, у відповідності до виставлених рахунків шляхом перерахування відповідно суми на поточний рахунок Постачальника після підписання відповідної накладної.

Як стверджує позивач, умови договору в частині поставки на адресу позивача товару відповідач не виконав, та не поставив товар протягом 60 календарних днів з дня підписання договору.

В подальшому, 02.06.2020 відповідач направив на адресу позивача лист №1569 щодо розірвання Договору №135-20 від 11.03.2020 відповідно до п. 8.7 Договору.

У відповідь на вказаний лист, позивач направив відповідачу лист, в якому повідомив, що Договір вважається розірваним з 30.06.2020.

Будь - яких відповідей чи заперечення щодо дати розірвання договору відповідач на адресу позивача не направив.

Далі, 25.08.2020 позивач направив на адресу відповідача Претензію № 105/07 в якій вимагав сплатити на користь позивача розмір пені 20 527,21 грн. у відповідності до п. 7.2. Договору згідно якого, у випадку порушення зобов`язань щодо строку поставки Товару Постачальник сплачує на рахунок Покупця пеню у розмірі подвійної облікової.

Вимоги претензії відповідач не виконав, будь - якої відповіді не надав. Зворотнього матеріали справи не містять та відповідачем за час розгляду справи не надано.

Таким чином, станом на час розгляду справи Відповідач зобов`язання не виконав в частині поставлення протягом 60 днів з моменту підписання договору товару, визначеного договором, чим порушив умови договору.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, господарський суд відзначає наступне.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 663 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі - продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За статтею 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлено обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Так, Договір від 11.03.2020 № 135-20, укладений між Комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Машинобудівна компанія «Будагромаш» був підписаний 11.03.2020р.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що термін поставки Товару протягом 60

календарних днів з дня підписання договору.

Тобто, відповідач, відповідно до п. 5.1 договору, зобов`язаний був поставити товар позивачу до 10.05.2020.

Матеріали справи не містять доказів поставки Товару протягом 60

календарних днів з дня підписання договору.

Таким чином, факт порушення виконання зобов`язання відповідачем за договором № 135-20 від 11.03.2020 в частині поставки на адресу позивача товару протягом 60 днів з дня підписання вказаного договору суду доведений.

Суд відхиляє посилання відповідача у листі про розірвання договору, що такий розірваний на підставі обставин непереборної сили, з огляду на наступне.

По перше, суд зауважує, що відповідно до п. 8.1 Договору, сторони звільняються від відповідальності, за часткове чи повне виконання обов`язків за цим договором, якщо воно трапилось внаслідок обставин непереборної сили (форс - мажорних обставин).

Згідно п. 8.4 Договору, підтвердженням форс - мажорних обставин та строку їх дії є відповідні довідки ТПП України або органів виконавчої влади України за місцем виникнення форс - мажорних обставин.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідачем позивача про настання форс - мажорних обставин чи наявність Сертифікату ТПП України.

За таких обставин, слід дійти висновку, що форс - мажорних обставин не існувало.

Також, окремо суд вважає за необхідне зазначити, що суду не надано доказів укладання між сторонами будь - яких додаткових угод щодо продовження терміну поставки товару сторонами, з огляду на що термін поставки вважається встановленим основним договором, а саме протягом 60 днів з дати підписання договору.

Щодо правової природи стягнення пені, суд вказує.

У частині першій статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 7.2 Договору, у випадку порушення зобов`язань щодо строку поставки товару, постачальник сплачує на рахунок покупця пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення.

Як встановлено судом вище, ціна договору 2 236 000,00 грн. (п. 3.1. договору).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені судом встановлено, вірність його нарахування з урахуванням визначення періоду прострочення (12.05.2020 по 02.062020).

Отже, за встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, та відповідно наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 21 504,70 грн. пені.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд позову, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 74, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівна компанія «Будагромаш» (03164, м. Київ, вул. Генерала Наумова, 48 а, код ЄДР 42283450) на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (50000, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9 код ЄДР 03342184) 21 504 (двадцять одна тисяча п`ятсот чотири) грн. 70 коп. пені та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко