ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Черкаси справа № 925/1087/21

Вх.суду № 13207/21 від 16.08.2021

Господарський суд Черкаської області

у складі головуючого судді Хабазні Ю.А.,

розглянувши у письмовому провадженні (без виклику сторін) справу за позовною заявою від 13.08.2021 №607

позивача, Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в особі Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ",

до відповідача, фізичної особи-підприємця Лисенко Людмили Іванівни,

про стягнення грошових коштів у сумі 17 847,75 грн.

УСТАНОВИВ:

1. Приватним акціонерним товариством "Черкаське хімволокно" в особі Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" до суду подано позовну заяву від 13.08.2021 №607 з вимогами:

стягнути з фізичної особи-підприємця Лисенко Людмили Іванівни на користь Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в особі Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" 16 873,91 грн. - боргу за поставлену теплову енергію, 102,43 грн. - внесків, 311,62 грн. - пені, 122,01 грн. - 3% річних, 437,78 грн. - інфляційних, а всього 17 847,75 грн.;

стягнути з фізичної особи-підприємця Лисенко Людмили Іванівни на користь Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в особі Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" 2 270,00 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 19.08.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недліків.

06.09.2021 позивачем подано заяву про усунення недоліків раніше поданої позовної заяви (вх. суду №14273/21 від 06.09.2021), у якій, зокрема, позивач змінив ціну позову і просив стягнути 17 779,47 грн. (з них: 16 873,91 грн. - боргу за поставлену теплову енергію, 34,15 - внесків, 311,62 грн. - пені, 122,01 грн. - 3% річних, 437,78 грн. - інфляційних).

2.Ухвалою суду від 08.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено її для розгляду у спрощеному провадженні по суті без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Ухвала суду від 08.09.2021 про відкриття провадження у справі за позовом надіслана учасникам справи в установленому порядку.

Зокрема, ухваласуду, направлена на адресу відповідача, повернута поштою з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Ухвала суду була направлена за адресою місцезнаходження вказаної особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, оскільки ця особа не повідомила суду іншої адреси. Зокрема, вказана адреса міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Відповідно до п.10 ч.2 ст.9 та ч.3 ст.10 Закону України "Про Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань": в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про (…) місцезнаходження юридичної особи; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. Відповідно до ст.27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу (…), за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки (…) про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже відповідач був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі.

3.Позивач у позовній заяві від 13.08.2021 №607 (а.с.1-31) та в уточненій позовній заяві від 01.09.2021 №607 (а.с.32-50) пояснив,

що 01.01.2005 між відокремленим підрозділом «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» (як постачальником послуг) та фізичною особою-підприємцем Лисенко Людмилою Іванівною (як кінцевий споживач послуги теплопостачання) було укладено договір №607 про постачання теплової енергії в гарячій воді, який відповідно до п.10.4. вважається щорічно пролонгованим з дня спливу попереднього строку його дії на наступний річний строк, якщо за місяць до закінчення строку дії договору від жодної зі сторін не надійшло до іншої сторони заяви про його припинення;

що рішенням загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» від 15.04.2011 змінено тип найменування позивача з Відкритого акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» на Публічне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», а рішенням загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариство «Черкаське хімволокно» від 20.04.2018 змінено тип найменування позивача з Публічного акціонерного товариство «Черкаське хімволокно» на Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно»;

що відповідач в період з 28.10.2021 до грудня 2018 року споживав теплову енергію за тарифом нижчим від економічно обґрунтованого тарифу, встановленого на зазначений період;

що позивач у лютому 2020 року здійснив перерахунок-донарахування за постачання відповідачу теплової енергії за період з 28.10.2018 до грудня 2018 року на підставі підпункту 2 пункту 2 Постанови НКРЕКП №2884 від 17.12.2019;

що з урахуванням перерахунку за період з 28.10.2018 до грудня 2018 року заборгованість відповідача за отриману теплову енергію під час подачі позову складає 16 873,91 грн.;

що позивачем здійснювались заходи досудового врегулювання спору у вигляді телефонних дзвінків з вимогою оплатити заборгованість;

що у зв`язку з несвоєчасною оплатою та неповним погашенням боргу за укладеним договором відповідачу нараховані: пеня у розмірі 311,62 грн. (відповідно до п.7.3.3 договору), 3% річних у розмірі 122,01 грн. (відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України), інфляційні у розмірі 437,78 грн. (відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України), внески 34,15 грн. (відповідно до ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та рішення Черкаського міськвиконкому №1021 від 17.09.2019);

що сума до стягнення складає: 16873,91 грн.+437,78 грн.+311,62 грн.+34,15 грн. +122,01грн.=17 779,47 грн.

4. Відповідач відзиву на позов суду не подав.

5. Дослідивши наявні у справі докази суд встановив наступне.

01.01.2005 між ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» та фізичною особою-підприємцем Лисенко Людмилою Іванівною підписано договір про постачання теплової енергії в гарячій воді №607 (надалі - Договір) (а.с.4 ), згідно з яким:

п.1.1. Енергопостачальна оорганізація бере на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором;

п.2.2. Теплова енергія вважається поставленою Споживачу на межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності теплових мереж Енергопостачальної організації;

п.3.2. Споживач теплової енергії зобов`язується:

п.3.2.2.виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором;

п.4.2. Обов`язки Енергопостачальної організації:

п.4.2.3. Повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації про зміну тарифів. У разі зміни тарифів, внесення відповідних змін до цього договору не є обов`язковим;

п.6.1. Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів;

п.6.2. Розрахунки здійснюються шляхом перерахування на поточний рахунок Енергопостачальної організації коштів згідно Додатку 1 (показань приладу обліку) не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця;

п.7.3. Споживач несе відповідальність за:

п.7.3.3. Несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію - пеня в розмірі 0,1% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної ставки Національного банку України, що діяла в період за який нараховується пеня.

З листопада 2019 року до квітня 2021 року включно позивачем:

було відпущено відповідачу теплової енергії відповідно до рахунків-фактур №3129 від 31.07.2021 на суму 34,15 грн. з ПДВ, №3335 від 31.07.2020 на суму 51,21 грн. з ПДВ, №2409 від 30.04.2020 на суму 13378,11 грн. з ПДВ, №1611 від 31.03.2020 на суму 13046,50 грн. з ПДВ, №4024 від 31.10.2020 на суму 13469,59 грн. з ПДВ, №611 від 31.01.2021 на суму 18300,41 грн. з ПДВ, №2625 від 30.04.2021 на суму 21873,91 грн. з ПДВ та розрахунку кількості спожитої теплової енергії за договором №607 від 01.01.2005 за тарифами встановленими НКРЕКП 13.58 Гкал на загальну суму 18025,00 грн. (з урахуванням донарахувань);

відповідачу нараховані внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг постачання теплової енергії, гарячої води згідно із ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та рішенням Черкаського міськвиконкому від 17.09.2019 №1021, відповідно до рахунків-фактур №3129/1 від 31.07.2021 на суму 34,15 грн. з ПДВ, №3335/1 від 31.07.2020 на суму 51,21 грн. з ПДВ, №2409/1 від 30.04.2020 на суму 34,14 грн. з ПДВ, №1611/1 від 31.03.2020 на суму 17,07 грн. з ПДВ, №4024/1 від 31.10.2020 на суму 68,29 грн. з ПДВ, №611/1 від 31.01.2021 на суму 85,36 грн. з ПДВ, №2625/1 від 30.04.2021 на суму 102,43 грн. з ПДВ (а.с.42-48).

Відповідно до підп.2 п.2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 17.12.2019 №2884 "Про накладення штрафу на ПрАТ "Черкаське хімволокно" за порушення Ліцензійних умов з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, необхідності усунення порушень та здійснення заходів державного регулювання" позивача було зобов`язано до 01.04.2020 здійснити перерахунок за категоріями "бюджетні установи", "інші споживачі", "релігійні організації" не донарахованих коштів за спожиту теплову енергію за період з 28.10.2018 по 31.12.2018. На виконання вказаної постанови позивач у лютому 2020 року здійснив перерахунок-донарахування за поставлену відповідачу теплову енергію у вказаний період та нарахував відповідачу різницю вартості спожитої теплової енергії за тарифами, встановленими постановою НКРЕКП від 17.12.2019 №2884 і тарифами, встановленими постановою НКРЕКП від 14.06.2018 №404 за період 28.10.2018 - грудень 2018 року.

Тариф 1160,14 грн. за 1 Гкал встановлений на підставі Постанови Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 11.12.2018 №1796.

Тариф 952,90 грн. за 1 Гкал встановлений на підставі Постанови Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.01.2020 №95.

Тариф 957,53 грн. за 1 Гкал встановлений на підставі Постанови Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2020 №2261.

Тариф 1590,88 грн. за 1 Гкал встановлений на підставі Постанови Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.12.2015 №3225 (зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 27.02.2018 №239).

Тариф 1048,34 грн. за 1 Гкал встановлений на підставі Постанови Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 №404.

Відповідно до рахунку-фактури №917 від 29.02.2021 на суму 3848,68 грн. з ПДВ (а.с.16) позивач здійснив перерахунок та нарахував відповідачу різницю вартості спожитої теплової енергії за тарифами, встановленими постановою НКРЕКП від 29.12.2015 №3225 (із змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 27.02.2018 №239) і тарифами, встановленими постановою НКРЕКП від 14.06.2018 №404.

Відповідач здійснив часткову оплату за спожиту теплову енергії згідно з зазначеним в картці рахунку №361 вхідним платіжним дорученням від 23.06.2021 №Х на суму 5000,00 грн. (а.с.41).

Позивач здійснював заходи досудового врегулювання спору у вигляді телефонних дзвінків відповідачу з вимогою оплатити заборгованість.

Відповідно до розрахунку ціни вимоги про стягнення заборгованості з фізичної особи-підприємця Лисенко Л.І. за постачання теплової енергії за адресою: м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, 41 за договором від 01.01.2005 №607 про постачання теплової енергії в гарячій воді борг відповідача становить 16 873,00 грн. (а.с.40).

Згідно з карткою розрахунку №361 за період з 01.11.2019 до 06.09.2021 заборгованость фізичної особи-підприємця Лисенко Л.І. по внескам за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг постачання теплової енергії, гарячої води відповідно до ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та рішення Черкаського міськвиконкому №1021 від 17.09.2019 становить 34,15 грн. (а.с.41).

У зв`язку з несвоєчасною оплатою та неповним погашенням боргу за укладеним договором позивачем відповідачу нарахована пеня у розмірі 311,62 грн., 3% річних у розмірі 122,01 грн., інфляційні у розмірі 437,78 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в особі Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ"до суду із позовною заявою від 13.08.2021 №607 про стягнення грошових коштів у розмірі 17779,47грн., що є предметом судового розгляду.

6. Судом при вирішенні спору застосовані наступні норми законодавства.

Відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ч.1 ст.73. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

ч.1,3 ст.74. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи;

ч.1 ст.76. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування;

ч.1,2 ст.86. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;

п.2 ч.1 ст.129. Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до Цивільного кодексу України:

ч.1, п.1 ч.2 ст.11. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини;

ч.1 і 2 ст.509. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

ст.525. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

ч.1 ст.526. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

ч.1 ст.530. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (…);

ст.610. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);

ч.1 ст.612. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом;

ст.625. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

Відповідно до Господарського кодексу України:

ч.1-3 ст.193. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором; застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання.

ч.1 ст.275. За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергія) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму використання.

ч.5 ст.275. Енергопостачальні підприємства інших, крім державної і комунальної, форм власності можуть брати участь у забезпеченні енергією будь-яких споживачів, у тому числі через державну (комунальну) енергомережу, на умовах, визначених відповідними договорами.

Відповідно до Закону України «Про ціни і ціноутворення»:

ч.1 ст.12. Державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку.

ч.3 ст.12. Зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін.

Відповідно до Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»:

ч.1 ст.1. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор / НКРЕКП"), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

п.2-3 ч.2 ст.3. Комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятор) здійснює державне регулювання шляхом ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг та формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом.

п.6 ч.3 ст.3. Основними завданнями Регулятора є реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг.

ч.9 ст.14. Рішення (постанови, розпорядження) Регулятора/НКРЕКП є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

п.13 ч.1 ст.17. Для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор встановлює державні регульовані ціни і тарифи на товари (послуги) суб`єктів природних монополій та інших суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг, якщо відповідні повноваження надані Регулятору законом, та змінює їх за результатами перевірки або моніторингу.

п.5 ч.4 ст.19. Під час здійснення державного контролю Регулятор має право приймати обов`язкові до виконання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення.

п.7 ч.4 ст.19. НКРЕКП вправі за результатами перевірки або моніторингу приймати рішення про встановлення (зміну) тарифів на товари (послуги) суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно із Законом України "Про теплопостачання":

ст.16. Повноваження національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у сфері теплопостачання: (…) встановлення тарифів на теплову енергію суб`єктам природних монополій у сфері теплопостачання, ліцензування діяльності яких здійснюється Комісією, а також тарифів на теплову енергію, що виробляється за допомогою систем автономного теплопостачання, суб`єктам господарювання - ліцензіатам Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (абз.7);

ч.6 ст.19. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

ст.24. (…) Основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів (…). Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом.

Відповідно до Закону України «Про природні монополії»:

абзац 1, 2 ст. 8. Предметом державного регулювання діяльності суб`єктів природних монополій є в тому числі і ціни (тарифи) на товари, що виробляються/реалізуються суб`єктами природних монополій.

7. Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства суд прийшов до таких висновків.

Позивач є суб`єктом природних монополій з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, інформація про що занесена до Зведеного переліку суб`єктів природних монополій, розміщеного на офіційному сайті Антимонопольного комітету України в мережі Інтернет за адресою: https://amcu.gov.ua/zvedenij-perelik-subyektiv-prirodnih-monopolij.

27 лютого 2018 року НКРЕКП прийняла постанову №239 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП". Згідно з цією постановою був встановлений тариф на теплову енергію для інших споживачів, до яких відноситься і відповідач, в розмірі 1 590 грн. 88 коп. за 1 Гкал без ПДВ.

Постанова НКРЕКП від 27 лютого 2018 року №239 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" була опублікована газеті "Урядовий кур`єр" за 27 жовтня 2018 року №202 і відповідно до вимог ч. 7 ст. 14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" в редакції, чинній у 2018 році, набрала чинності з 28 жовтня 2018 року.

14 червня 2018 року НКРЕКП прийняла постанову №404 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП". Згідно з цією постановою був встановлений тариф на теплову енергію для інших споживачів, до яких відноситься і відповідач, в розмірі 1 048 грн. 34 коп. за 1 Гкал без ПДВ.

Постанова НКРЕКП від 14 червня 2018 року №404 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" була опублікована газеті "Урядовий кур`єр" за 15 серпня 2018 року №152 і відповідно до вимог ч. 7 ст. 14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" в редакції, чинній у 2018 році, набрала чинності з 16 серпня 2018 року.

Отже, у листопаді та грудні 2018 року одночасно були чинними Постанови НКРЕКП від 27 лютого 2018 року №239 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" і від 14 червня 2018 року №404 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП", яким були встановлені різні тарифи на теплову енергію для інших споживачів.

У рішенні від 03 жовтня 1997 року №4-зп Конституційний Суд України надав роз`яснення стосовно порядку набрання чинності Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами. У цьому рішення суд зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило Lex posterior derogat priori - "наступний закон скасовує попередній".

З цього рішення Конституційного Суду України вбачається, що з прийняттям нового акта, якщо ним не передбачено інше, автоматично скасовується діючий у часі раніше прийнятий однопредметний акт.

У даному випадку на час прийняття НКРЕКП постанови від 14 червня 2018 року №404 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" раніше прийнята НКРЕКП постанова від 27 лютого 2018 року №239 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" не діяла, оскільки не набрала чинності, тому автоматично вона не була скасована.

Навпаки, після набрання чинності постановою НКРЕКП від 27 лютого 2018 року №239 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП", а саме з 28 жовтня 2018 року, постанова НКРЕКП від 14 червня 2018 року №404 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" була автоматично скасована.

Отже, з 28 жовтня 2018 року сторони за Договором мали застосовувати в обов`язковому порядку регульований тариф на теплову енергію, встановлений згідно з постановою НКРЕКП від 27 лютого 2018 року №239 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" в розмірі 1 590 грн. 88 коп. за 1 Гкал без ПДВ

Згідно з Договором та рахунками - фактурами (а.с.4,42-48 т.1) відповідачу з листопада 2019 року до квітня 2021 року (включно) відпущено теплову енергію в гарячій воді, нараховано внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг постачання теплової енергії, гарячої води та на законних підставах здійснено перерахунок за період з 28.10.2018 до грудня 2018 року на загальну суму 21 873,91 грн., однак відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на час розгляду спору за поставлену теплову енергію в гарячій воді та надані послуги розрахувався частково, на суму 5000,00 грн., у зв`язку з чим заявлена до стягнення сума основного боргу у розмірі 16 873,91 грн. та 34,15 грн. по внескам є обґрунтованою, відповідає обставинам справи і відповідачем не оспорюється.

Невиконання відповідачем взятого на себе зобов`язання у строки, встановлені п.6.2. Договору є правовою підставою для стягнення заявленої суми основного боргу у примусовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України позивач вправі вимагати сплати відповідачем заборгованості з урахуванням офіційного індексу інфляції. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем інфляційні з прострочення за листопад 2019 року до травня 2021 року складають 437,78 грн. Розрахунок позивача на вказані ним суму та період є вірним і відповідачем не оспорюється.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач має право на стягнення 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.5.3. Договору сторонами установлено інший розмір процентів - подвійна облікова ставка НБУ. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, річні у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період прострочення з листопада 2019 року до травня 2021 року складають 122,01 грн. Розрахунок позивача на вказані суму та період є вірним і відповідачем не оспорюється.

За невиконання грошового зобов`язання, відповідно до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", п.7.3.3. Договору, позивач має право на стягнення пені за прострочення сплати боргу за період з листопада 2019 року до квітня 2020 року у розмірі 311,62 грн. Розрахунок позивача на вказані ним суму та період є вірним і відповідачем не оспорюється.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Судові витрати у сумі 2 270 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в особі Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ"від 13.08.2021 №607 задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Лисенко Людмили Іванівни ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в особі відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" (18036, м. Черкаси, просп. Хіміків,76, ідентифікаційний код00204033) 16 873,91 грн. основного боргу за поставлену теплову енергію, 34,15 грн. внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, 311,62 грн. пені, 122,01 грн. процентів річних, 437,78 грн. інфляційних та 2 270,00 грн. судового збору - разом 20 049,47 грн. (двадцять тисяч сорок дев`ять гривень сорок сім копійок).

Рішення набирає законної сили законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через суд першої інстанції в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 10.01.2022.

Направити це судове рішення сторонам.

С у д д я Хабазня Ю.А.

Р-3