РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2022Справа № 910/18326/21
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦІНДУСТРІАЛ» (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ШОСЕ ЗАПОРІЗЬКЕ, будинок 40, квартира 350)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕСТ-ПЛЮС» (02660, місто Київ, ВУЛИЦЯ КОЛЕКТОРНА, будинок 40-А) стягнення заборгованості у розмірі 1 083 106 грн. 85 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦІНДУСТРІАЛ» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕСТ-ПЛЮС» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 1 083 106 грн. 85 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором про надання поворотної фінансової допомоги (позики) №06/10-1 від 06.10.2020 року.

Одночасно з позовною заявою, Позивачем подано заяву про забезпечення позову, якою просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ІМЕСТ-ПЛЮС», розміщені на всіх рахунках в усіх банківських та інших фінансово-кредитних установах, виявлених державним/приватним виконавцем під час виконання виконавчого провадження, у тому числі, але не виключно, на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005, ШН 16; а також на всіх інших рахунках у банківських та фінансово-кредитних установах, які відкриті станом на дату застосування заходів забезпечення позову або будуть відкриті після застосування заходів забезпечення позову та будуть виявлені державним/приватним виконавцем під час вчинення виконавчих дій, в межах суми 1 083 106, 85 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2021 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦІНДУСТРІАЛ» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ІМЕСТ-ПЛЮС», розміщені на всіх рахунках в усіх банківських та інших фінансово-кредитних установах, виявлених державним/приватним виконавцем під час виконання виконавчого провадження, у тому числі, але не виключно, на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005, ШН 16; а також на всіх інших рахунках у банківських та фінансово-кредитних установах, які відкриті станом на дату застосування заходів забезпечення позову або будуть відкриті після застосування заходів забезпечення позову та будуть виявлені державним/приватним виконавцем під час вчинення виконавчих дій, в межах суми 1 083 106, 85 грн. відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2021 року відкрито провадження у справі № 910/18326/21, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

14.12.2021 року через загальний відділ діловодства господарського суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

16.12.2021 року через загальний відділ діловодства господарського суду (канцелярію) від Відповідача надійшла заява про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2021 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕСТ-ПЛЮС» про розгляд справи №910/18326/21 в порядку загального позовного провадження відмовлено.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15.11.2021 року була направлена на адреси Сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 23.11.2021 року уповноваженій особі Відповідача ухвали суду, поверненням на адресу суду поштового конверту, у зв`язку з відсутністю адресата, надісланого на адресу Позивача.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦІНДУСТРІАЛ» є 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ШОСЕ ЗАПОРІЗЬКЕ, будинок 40, квартира 350.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі №910/18326/21 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦІНДУСТРІАЛ» зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Позивач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

06.10.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦІНДУСТРІАЛ» (Позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМЕСТ-ПЛЮС» (Позичальник) було укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги №06/10-1, відповідно до умов якого Позикодавець надає, Позичальнику кошти у вигляді поворотної фінансової допомоги (позики), а Позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим Договором. (а.с.8-9)

Поворотна фінансова допомога - сума грошових коштів у національній валюті України, передана платнику податку в користування на визначений строк відповідно до цього Договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами (відповідно до п. 14.1.257 Податкового кодексу України). (п.1.2 Договору)

Згідно з п.2.1 Договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 1 080000,00 грн. Поворотна фінансова допомога надається Позикодавцем не пізніше ніж через 5 календарних днів із дати підписання такого Договору.

Відповідно до п.2.4 Договору поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення Позикодавцем, але на строк, не більший ніж до «05» жовтня 2021 р.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання поворотної фінансової допомоги №06/10-1 від 06.10.2020 року Позивачем надано Відповідачу грошові кошти у розмірі 1 080 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №410 від 07.10.2020 року на суму 100 000 грн. 00 коп., №432 від 27.10.2020 року на суму 220 000 грн. 00 коп., №485 від 16.11.2020 року на суму 460 000 грн. 00 коп., №514 від 27.11.2020 року на суму 300 000 грн. 00 коп. (а.с.10-13)

21.10.2021 року Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію №1/06/10-1 від 20.10.2021 р. з вимогою сплатити заборгованість за договором, що підтверджується копіями фіскального чеку, накладної, опису вкладення у цінний лист, роздруківкою з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта». (а.с.14-20)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач не здійснив оплату повернення грошових коштів у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕСТ-ПЛЮС» перед Позивачем становить 1 080 000 грн. 00 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕСТ-ПЛЮС» 3% річних у розмірі 3 106 грн. 85 коп.

Заперечуючи проти позову, Відповідач зазначає, що оскільки контрагентом за договором поставки №19/02-1 від 19.02.2021 року - Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦІНДУСТРІАЛ» не сплачено грошові кошти, Відповідач позбавлений можливості виконати свої зобов`язання про повернення поворотної фінансової допомоги.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦІНДУСТРІАЛ» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про надання поворотної фінансової допомоги №06/10-1 від 06.10.2020 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання поворотної фінансової допомоги №06/10-1 від 06.10.2020 року Позивачем надано Відповідачу грошові кошти у розмірі 1 080 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №410 від 07.10.2020 року на суму 100 000 грн. 00 коп., №432 від 27.10.2020 року на суму 220 000 грн. 00 коп., №485 від 16.11.2020 року на суму 460 000 грн. 00 коп., №514 від 27.11.2020 року на суму 300 000 грн. 00 коп. (а.с.10-13)

Відповідно до п.2.4 Договору поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення Позикодавцем, але на строк, не більший ніж до «05» жовтня 2021 р.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕСТ-ПЛЮС» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦІНДУСТРІАЛ» за Договором про надання поворотної фінансової допомоги №06/10-1 від 06.10.2020 року становить 1 080 000 грн. 00 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦІНДУСТРІАЛ» в розмірі 1 080 000 грн. 00 коп.

Судом розглянуті та відхилені заперечення Відповідача щодо того, що оплата не була проведена через відсутність грошових коштів у зв`язку з несплатою контрагентом за договором поставки №19/02-1 від 19.02.2021 року - Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦІНДУСТРІАЛ» грошових коштів, оскільки ч.2 ст.218 ГК України та ст.617 ЦК України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності, як відсутність у боржника необхідних коштів.

З огляду на ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, та відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив повернення грошових коштів у строк по 05.10.2021 року у повному розмірі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому Суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 1 080 000 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 06.10.2021 р. по 09.11.2021 р. у розмірі 3 106 грн. 85 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем повернення грошових коштів за загальний період прострочки з 06.10.2021 р. по 09.11.2021 р. у розмірі 3 106 грн. 85 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕСТ-ПЛЮС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦІНДУСТРІАЛ» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 1 080 000 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 3 106 грн. 85 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦІНДУСТРІАЛ» - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕСТ-ПЛЮС» (02660, місто Київ, ВУЛИЦЯ КОЛЕКТОРНА, будинок 40-А, Ідентифікаційний код юридичної особи 35390910) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦІНДУСТРІАЛ» (61035, Харківська обл., місто Харків, вул.Плеханівська, будинок 117, Ідентифікаційний код юридичної особи 41789219) заборгованість у розмірі 1 080 000 (оди мільйон вісімдесят тисяч) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 3 106 (три тисячі сто шість) грн. 85 (вісімдесят п`ять) коп. та судовий збір у розмірі 16 246 (шістнадцять тисяч двісті сорок шість) грн. 60 (шістдесят) коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 17 січня 2022 року.

Суддя О.В. Чинчин