ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" січня 2022 р. Cправа № 802/854/17-а

за позовом: Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області (вул.

Мічуріна, 12,с. Агрономічне, Вінницької обл., Вінницький р-н.)

до: Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (вул. Келецька,63, м. Вінниця, Вінницька обл., 21000)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Вінницький національний аграрний університет (м. Вінниця, вул.Сонячна, 3, 21008)

про визнання протиправними та скасування наказів

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Гнатик Є.Б.

за участю представників:

позивача: Ліскова А.К.

відповідача: не з`явився;

третьої особи: Томляк Т.С.

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року Агрономічна сільська рада Вінницького району Вінницької області звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Вінницький національний аграрний університет, у якому просила визнати протиправними та скасувати накази, а саме:

- наказ від 12 квітня 2017 року №2-4660/15-17-ст "Про внесення змін до наказу від 17 січня 2014 року №ВН/:01:010/00002200";

- наказ від 12 квітня 2017 року №2-4657/15-17-ст "Про внесення змін до наказу від 17 січня 2014 року №ВН/:01:010/00002201";

- наказ від 12 квітня 2017 року №2-4671/15-17-ст "Про внесення змін до наказу від 17 січня 2014 року №ВН/:01:007/00002204";

- наказ від 12 квітня 2017 року №2-4672/15-17-ст "Про внесення змін до наказу від 17 січня 2014 року №ВН/:01:007/00002205";

- наказ від 12 квітня 2017 року №2-4662/15-17-ст "Про внесення змін до наказу від 17 січня 2014 року №ВН/:01:006/00002206";

- наказ від 12 квітня 2017 року №2-4666/15-17-ст "Про внесення змін до наказу від 17 січня 2014 року №ВН/:01:006/00002208";

- наказ від 12 квітня 2017 року №2-4667/15-17-ст "Про внесення змін до наказу від 17 січня 2014 року №ВН/:01:004/00002215";

- наказ від 12 квітня 2017 року №2-4669/15-17-ст "Про внесення змін до наказу від 17 січня 2014 року №ВН/:01:004/00002217".

Позовні вимоги мотивовано тим, що при винесенні оскаржуваних наказів від 12 квітня 2017 року Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області в порушення вимог Земельного кодексу України, Положення про територіальні органи Держгеокадастру вийшло за межі наданих законом повноважень, порушило вимоги закону щодо підстав та порядку надання дозволу на виготовлення документації з землеустрою, чим допустило порушення прав та інтересів територіальної громади села Агрономічне та представницького органу місцевого самоврядування - Агрономічної сільської ради.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.05.2017 відкрито провадження у справі №802/854/17-а.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.06.2017 в задоволенні позовних вимог Агрономічної сільської ради Вінницького району відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 апеляційну скаргу Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області залишено без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22.06.2017 - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.06.2021 касаційну скаргу Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області задоволено частково. Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22.06.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 скасовано. Провадження у справі закрито. Роз`яснено Агрономічній сільській раді Вінницького району Вінницької області право на звернення до суду за правилами господарського судочинства. Роз`яснено Агрономічній сільській раді Вінницького району Вінницької області право протягом десяти днів з дня отримання відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

15.07.2021 сільський голова Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області Сітарський С.М. подав до Верховного Суду заяву про направлення справи №802/854/17-а за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Верховного Суду від 24.09.2021 задоволено заяву Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, та передано справу №802/854/17-а до Господарського суду Вінницької області.

18.10.2021 справа №802/854/17-а надійшла до Господарського суду Вінницької області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 18.10.2021 справу передано для розгляду судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 22.10.2021 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами господарського судочинства, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

09.11.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити у позові.

В обґрунтування зазначеної позиції зазначає, що внесення змін до оспорюваних наказів зумовлене тим, що площа земельних ділянок встановлена в наказах від 17.01.2014 не відповідає фактичній площі, яка була встановлена за результатами горизонтальної інструментальної зйомки, що свідчить про не сформованість даних ділянок в розумінні ст.79-1 Земельного кодексу України. Відповідно до ч.5 ст.79-9 Земельного кодексу України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. З врахуванням листа від 05.04.17 №4407 Вінницьким національним аграрним університетом було подано клопотання від 06.04.2017 №12-45-622 з проханням внести зміни у накази, що зазначені у листі від 05.04.2017 №4407, та надати дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. За результатами розгляду поданого клопотання було прийнято рішення внести зміни до вищезазначених наказів, а саме, замість надання дозволу на розроблення технічної документації по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок було надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

15.11.2021 до суду надійшли пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Вінницького національного аграрного університету.

Вінницький національний аграрний університет вважає, що має законне право користуватись земельними ділянками площею 474,6783 га на території Агрономічної сільської ради згідно державного акта на право постійного користування землею І-ВН №001263, виданого відповідно до рішення 10 сесії 22 скликання Агрономічної сільської ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області від 5 квітня 1996 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на праві постійного користування землею за №2, оскільки, реєстрація права постійного користування було проведено відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення і підтверджує право на законне використання землі площею 474,6783 га на території Агрономічної сільської ради.

17.11.2021 до суду надійшла відповідь на відзив згідно змісту якої позивач підтримує доводи викладені у позовній заяві та просить суд позов задоволити.

За наслідками судового засідання, яке відбулося 17.11.2021 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи до 08.12.2021.

Ухвалою суду від 08.12.2021 повідомлено учасників справи про дату час та місце підготовчого судового засідання та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Вінницької області надати Господарському суду Вінницької області належним чином завірене положення про Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області затверджене наказом №308 від 17.11.2016.

13.12.2021 до суду надійшов лист Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області разом з копію положення про Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області затвердженого наказом №308 від 17.11.2016.

За результатами судового засідання, яке відбулося 13.12.2021 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 13.01.2022.

12.01.2022 до суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату. Подане клопотання мотивовано зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.

13.01.2022 до суду надійшло клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи доказів, а саме: копії постанови Верховного суду у складі суддів колегії Касаційного адміністративного суду від 08.12.2021 по справі №127/12068/17. Позивач зазначає, що вищевказана постанова була отримана ним 17.12.2021, тобто після закриття підготовчого провадження, що позбавило останнього можливості подати докази у встановлений законодавством строк.

На визначену судом дату (13.01.2022) з`явилися представники позивача та третьої особи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Під час судового засідання, 13.01.2022, судом розглянуто клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату, за результатами чого судом постановлено протокольну ухвалу про відмову в його задоволенні.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Натомість представник третьої особи проти позову заперечив та просив суд у позові відмовити.

В судовому засіданні 13.01.2022 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Згідно державного акта на право постійного користування землею І-ВН № 001263, виданого відповідно до рішення 10 сесії 22 скликання Агрономічної сільської ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області від 05 квітня 1996 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на праві постійного користування землею за №2, Вінницькій державній сільськогосподарській дослідній станції надано у постійне користування для сільськогосподарського використання 1229,6 га на території Агрономічної сільської ради.

Наказом Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції від 03 березня 2003 року №25а-к відповідно до наказу УААН від 29.11.2002 року проведено реорганізацію з виділенням дослідного господарства, а саме Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції та дослідного господарства Вінницької державної дослідної станції.

Враховуючи Постанову Президії НААН від 18 серпня 2010 року "Про внесення змін до постанов Президії УААН" та наказ №69 від 7 вересня 2010 року "Про найменування установ, підприємств та організацій НААН України", наказом №01-01/32 від 17 грудня 2010 року Державне підприємство "Дослідне господарство Вінницької державної сільського господарської дослідної станції Української академії аграрних наук" назву підприємства було змінено на Державне підприємство "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України".

Статутом Державного підприємства "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України", затвердженого Президентом Національної академії аграрних наук України 09 грудня 2010 року, передбачено, що господарство створене в результаті реорганізації Вінницької обласної державної сільськогосподарської станції Української академії аграрних наук України від 29 листопада 2002 року №95 і є правонаступником в частині майна, землі, майнових прав і зобов`язань реорганізованої Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Української академії аграрних наук України.

Постановою Кабінету Міністрів України №61 від 25 січня 2012 року Державне підприємство "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України" передано до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Згідно акту від 22 лютого 2012 року приймання-передачі цілісного майнового комплексу, майна та земельних ділянок закріплених за державним підприємством "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України", разом з усім майном передано також копії актів державних актів на право користування землею серії І-ВН № 001263, що виданий відповідно до рішення 10 сесії 22 скликання Агрономічної сільської ради народних депутатів від 05 квітня 1996 року, та І-ВН № 001261, що виданий відповідно до рішення 6 сесії 22 скликання Агрономічної сільської ради народних депутатів від 26 квітня 1996 року.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №94 від 28 лютого 2012 року Державне підприємство "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України" перейменовано на Державне підприємство "Агрономічне".

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 08 серпня 2012 року №492 "Про реорганізацію Державного підприємства "Агрономічне" державне підприємство "Агрономічне" було реорганізовано шляхом приєднання до Вінницького національного аграрного університету в якості відокремленого структурного підрозділу без права юридичної особи. Визначено, що Вінницький національний аграрний університет є правонаступником майнових прав та обов`язків Державного підприємства "Агрономічне".

Згідно з наказом Вінницького національного аграрного університету від 01 листопада 2012 року №295 створено Науково-дослідне господарство "Агрономічне" Вінницького національного аграрного університету.

Згідно акта приймання-передачі Державного підприємства "Агрономічне" до Вінницького національного аграрного університету, затвердженого Міністерством аграрної політики та продовольства України від 13 листопада 2012 року, здійснено приймання передачу цілісного майнового комплексу та земельних ділянок, що закріплені за державним підприємством "Агрономічне" згідно документів, які додаються до акту та є його невід`ємною частиною, станом на 12 листопада 2012 року. Третій особі університету передано земельні ділянки на території Агрономічної та Ведмежо-Вушківської сільських рад Вінницького району загальною площею 1483,00 га.

17 січня 2014 року Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області видано десять наказів "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою:

- наказ №ВН/:01:010/00002200 про надання Вінницькому національному аграрному університету дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 40.4000 га на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області для дослідних і навчальних цілей (код цільового призначення-01.09);

- наказ №ВН/:01:010/00002201 про надання Вінницькому національному аграрному університету дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 6,0000 га на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області для дослідних і навчальних цілей (код цільового призначення-01.09);

- наказ №ВН/:01:007/00002204 про надання Вінницькому національному аграрному університету дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 77,0000 га на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області для дослідних і навчальних цілей (код цільового призначення-01.09);

- наказ №ВН/:01:007/00002205 про надання Вінницькому національному аграрному університету дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) площею 35,0000 га на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області для дослідних і навчальних цілей ( код цільового призначення-01.09);

- наказ №ВН/:01:006/00002206 про надання Вінницькому національному аграрному університету дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 24,6000 га на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області для дослідних і навчальних цілей (код цільового призначення-01.09);

- наказ №ВН/:01:006/00002208 про надання Вінницькому національному аграрному університету дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 67,4000 га на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області для дослідних і навчальних цілей (код цільового призначення-01.09);

- наказ №ВН/:01:004/00002215 про надання Вінницькому національному аграрному університету дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 30.0000 га на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області для дослідних і навчальних цілей (код цільового призначення-01.09);

- наказ №ВН/:01:004/00002216 про надання Вінницькому національному аграрному університету дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 70,0000 га на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області для дослідних і навчальних цілей (код цільового призначення-01.09)

- наказ №ВН/:01:004/00002217 про надання Вінницькому національному аграрному університету дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 91,9000 га на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області для дослідних і навчальних цілей (код цільового призначення-01.09);

- наказ №ВН/:01:006/00002218 про надання Вінницькому національному аграрному університету дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 77,2000 га на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області для дослідних і навчальних цілей (код цільового призначення-01.09);

12.04.2017 Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області прийнято накази:

- наказ від 12 квітня 2017 року №2-4660/15-17-ст "Про внесення змін до наказу від 17 січня 2014 року №ВН/:01:010/00002200";

- наказ від 12 квітня 2017 року №2-4657/15-17-ст "Про внесення змін до наказу від 17 січня 2014 року №ВН/:01:010/00002201";

- наказ від 12 квітня 2017 року №2-4671/15-17-ст "Про внесення змін до наказу від 17 січня 2014 року №ВН/:01:007/00002204";

- наказ від 12 квітня 2017 року №2-4672/15-17-ст "Про внесення змін до наказу від 17 січня 2014 року №ВН/:01:007/00002205";

- наказ від 12 квітня 2017 року №2-4662/15-17-ст "Про внесення змін до наказу від 17 січня 2014 року №ВН/:01:006/00002206";

- наказ від 12 квітня 2017 року №2-4666/15-17-ст "Про внесення змін до наказу від 17 січня 2014 року №ВН/:01:006/00002208";

- наказ від 12 квітня 2017 року №2-4667/15-17-ст "Про внесення змін до наказу від 17 січня 2014 року №ВН/:01:004/00002215";

- наказ від 12 квітня 2017 року №2-4669/15-17-ст "Про внесення змін до наказу від 17 січня 2014 року №ВН/:01:004/00002217".

Згідно наведених наказів Вінницькому національному аграрному університету надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих на території Агрономічної сільської ради Вінницького району, для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства (код цільового призначення - 01.10).

Позивач вважає, що при винесенні оскаржуваних наказів від 12 квітня 2017 року Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області в порушення вимог Земельного кодексу України, Положення про територіальні органи Держгеокадастру вийшло за межі наданих законом повноважень, порушило вимоги закону щодо підстав та порядку надання дозволу на виготовлення документації з землеустрою, чим допустило порушення прав та інтересів територіальної громади села Агрономічне та представницького органу місцевого самоврядування - Агрономічної сільської ради. Вказане стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

З`ясувавши вищевикладені обставини на підставі наявних у матеріалах справи доказів, надавши їм належну правову оцінку суд дійшов наступних правових висновків.

Частинами 1-3 ст.116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених вказаним Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до п.1-3 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016р. №308, Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане. Голова місцевої державної адміністрації координує діяльність Головного управління і сприяє йому у виконанні покладених на нього завдань. Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступників, наказами Держгеокадастру, дорученнями Голови Держгеокадастру та його заступників, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням. Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Вінницької області.

Згідно з п.п.13 п.4 Положення про Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, та території Вінницької області.

Частинами 1-3 ст.116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених вказаним Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Частиною 1 статті 117 Земельного кодексу України визначено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні. На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

До земель комунальної власності, які не можуть передаватися у державну власність, належать земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у державну власність (ч. 3 ст. 117 Земельного кодексу України).

Стаття 122 Земельного кодексу України закріплює повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування. Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч.1. ст.122) .

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч.4 ст.122).

Відповідно до ч.2 ст.123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно до ч.3 ст.123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Позивач зазначає, що відповідач при прийнятті оскаржуваних наказів вийшов за межі своїх повноважень, адже спірні земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, отже надавати дозвіл на розроблення документації із землеустрою, а також її затвердження повинно здійснюватись Агрономічною сільською радою, а не Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області.

Позивач посилається на положення пункту 6 Прикінцевих і Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", згідно якого у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами. Враховуючи наведену норму та зважаючи на те, що відомості про земельні ділянки, на які претендує ВНАУ, не внесенні до Державного реєстру земель, на цей час відповідач не має права розпоряджатися землями в межах населеного пункту села Агрономічне, в т.ч. надавати дозволи па розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування.

Судом встановлено, що державний акт на право постійного користування землею І-ВН № 001263, виданий відповідно до рішення 10 сесії 22 скликання Агрономічної сільської ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області від 5 квітня 1996 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на праві постійного користування землею за №2.

Відповідно до наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 2 липня 2003 року №14, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 року за №641/7962 "Про затвердження Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель" державний реєстр земель - це складова частина державного земельного кадастру, який складається з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку і формується за допомогою АС ДЗК.

Таким чином, спірні земельні ділянки внесені до Державного реєстру земель, а тому власником вказаних земельних ділянок в силу частини 5 статті 122 Земельного кодексу України та пункту 4 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" є Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Таким чином позивач не вийшов за межі своїх повноважень при прийнятті оскаржуваних наказів.

Позивач також зазначає, що рішенням Агрономічної сільської ради від 21.08.2015 "Про затвердження Генерального плану с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області" затверджено Генеральний план села Агрономічне, згідно якого земельні ділянки, на які відповідачем видано дозволи ВНАУ на виготовлення проектів землеустрою, віднесено до земель житлової та громадської забудови.

Тому, надавши ВНАУ дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування, розташованих на території Агрономічної сільської ради Вінницького району, для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства (код цільового призначення - 01.10), всупереч затвердженому Генеральному плану села Агрономічне, відповідач допустив порушення вимог Земельного кодексу.

Разом з цим, згідно рішення про затвердження проекту землеустрою щодо зміни меж території с. Агрономічне від 29.01.2016 року №1 змінено загальну площу населеного пункту с. Агрономічне, а саме: 1006,5 га., включивши в межі населеного пункту 866,4414 га. із них: 252,1551 га - землі надані громадянам для індивідуального садівництва, 474,6783 га - землі ДП "Вінницька державна сільськогосподарська дослідна станція", 139,608 га. - інші землі.

Проектом землеустрою щодо зміни межі території с. Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області передбачено, що при включені в межі населеного пункту села Агрономічне в державній власності залишаються земельні ділянки ДП "Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції", тобто відповідно до ч.3,5 статті 83 Земельного кодексу України, статті 117 Земельного кодексу України, ч.1 ст.173 Земельного кодексу України, рішення про передачу спірних земельних ділянок сільськогосподарського призначення в комунальну власність Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області не приймалось.

Отже, відповідач при прийнятті оскаржуваних наказів не порушив вимоги Земельного кодексу України, оскільки оскаржувані накази відповідають проекту землеустрою щодо зміни межі території с. Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області та вимогам частини 2 статті 123 Земельного кодексу України.

У 2013 році Вінницький національний аграрний університет звернувся до Головного управління Держкомземагенства у Вінницькій області з проханням надати дозвіл на виготовлення технічної документації для встановлення меж земельної ділянки та поновлення державних актів на земельні ділянки (вказане клопотання наявне в матеріалах справи). Головне управління Держземагенства у Вінницькій області вищезгаданими наказами від 17.01.2014 року надало дозвіл університету на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області загальною площею 519,5 га.

Відповідно до отриманих наказів Вінницьким науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою були виконані роботи по виготовленню технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі Вінницького національного аграрного університету для дослідних і навчальних цілей, які розташовані на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Вінницький національний аграрний університет неодноразово звертався до Агрономічної сільської ради Вінницького району, як суміжного землевласника, з проханням погодити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) університету для дослідних і навчальних цілей, які розташовані на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Однак позивач не погоджував межові знаки в технічній документації, виготовленій інститутом землеустрою. При цьому, Агрономічна сільська рада розпочала процедуру зміни межі території с.Агрономічне і включення в межі населеного пункту с.Агрономічне 474,6783 га земель Вінницького національного аграрного університетом вже після того, як тривала процедура переоформлення університетом права постійного користування землею.

На підставі листа Державного підприємства "Вінницький науково дослідний та проектний інститут землеустрою" від 05.04.2017 року №4407, та, враховуючи клопотання Вінницького національного аграрного університету від 06.04.2017 року №12-45-622, Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області наказами від 12 квітня 2017 року №2-4671/25-17-сб, №2-4667/25-17-сб, №2-4669/25-17-сб, №2-4662/25-17-сб, №2-4666/25-17-сб, №2-4660/25-17-сб, №2-4672/25-17-сб було внесено зміни до наказів Головного управління Держземагенства у Вінницькій області від 17.01.2014 року в частині надання дозволу третій особі на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування університету із земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Агрономічної сільської ради Вінницького району для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства.

Внесення змін зумовлене тим, що площа земельних ділянок встановлена в наказах від 17.01.2014 року не відповідає фактичній площі, яка була встановлена за результатами горизонтальної інструментальної зйомки, що свідчить про несформованість даних ділянок в розумінні ст.79-1 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.5 ст.79-9 Земельного кодексу України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

За приписами ч.1 ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Тобто, Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області у відповідності до вимог статті 123 Земельного кодексу України та на підставі відповідних клопотань Вінницького національного аграрного університету видано оскаржувані накази.

Позивач також вказує, що підлягає з`ясуванню в якій частині майна, землі та майнових прав і зобов`язань реорганізованої Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції стало правонаступником ДП "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції". Позивач вважає, що прямим правонаступником Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції було і є Державне підприємство "Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля національної академії аграрних наук України", а тому спірні накази та рішення суду порушують права вказаного підприємства.

В обґрунтування власної позиції позивач посилається на: витяг з ЄДРПОУ на ДП "Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля національної академії аграрних наук України; інформаційну довідку ГУ статистики у Вінницькій області № 03.4-08/753 від 19.05.2016, в якій зазначено, що 28.02.2001 було змінено найменування станції на Вінницьку державну сільськогосподарську дослідну станцію, 21.12.2010 Вінницьку державну сільськогосподарську дослідну станцію перейменовано на Вінницьку державну сільськогосподарську дослідну станцію Інституту кормів національної академії аграрних наук України (), а з 20.10.2011 станція реорганізована шляхом перетворення в Державне підприємство "Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля національної академії аграрних наук України (), яке є правонаступником припиненої Вінницької державної сільськогосподарської станції Інституту кормів національної академії аграрних наук України.

Суд не погоджується із вказаними доводами позивача, з огляду на таке.

Вінницька державна сільськогосподарська станція Інституту кормів Національної академії аграрних наук України була реорганізована в Державне підприємство "Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України" з 20.10.2011 року, тобто після проведення виділення з її складу державного підприємства "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України".

Крім того, саме державне підприємство "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України" спільно із спірними земельними ділянками було передано Національною академією аграрних наук України по акту-прийому передачі до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону України "Пpo підприємства в Україні" від 27.03.1991 №887-ХІ1 (в редакції чинній на момент виділу Державного підприємства "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції") підприємство реорганізується шляхом злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 34 Закону України "Про підприємства в Україні" від №887-ХІ1 (в редакції чинній на момент виділу Державного підприємства "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції") у разі поділу підприємства до нових підприємств, які виникли в результаті цього поділу, переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов`язки реорганізованого підприємства. При виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов`язки реорганізованого підприємства.

Відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:

а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності;

б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації;

в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності;

г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування";

ґ) вищі навчальні заклади незалежно від форми власності;

д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Статтею 141 Земельного кодексу України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Таким чином, виділення Державного підприємства "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції" з Вінницької обласної державної сільськогосподарської дослідної станції не призвело до припинення права постійного користування земельною ділянкою, яке в порядку правонаступництва в деякій частині перейшло до позивача.

Верховний Суд України в постанові №21-3а11 від 21.02.2011, вказав, що припинення права користування земельною ділянкою з підстави припинення установи допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво.

Таким чином, право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, зазначених у ст.141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Дії, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у ст.141 Земельного кодексу України, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 №449 "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. Дана постанова втратила чинність 03.06.2013, однак відповідно до пункту 10 розділу VII Закону України "Про Державний земельний кадастр" (чинний з 01.01.2013) документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Частиною 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Відповідно до статті 23 Земельного кодексу України від 18.12.1990 (втратив чинність 01.01.2002) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Отже, державний акт на право постійного користування землею І-ВН № 001263, виданий відповідно до рішення 10 сесії 22 скликання Агрономічної сільської ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області від 5 квітня 1996 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на праві постійного користування землею за №2 є дійсним, оскільки реєстрація права постійного користування була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення і підтверджує право університету на законне використання землі площею 474,6783 га на території Агрономічної сільської ради. Тому спірні накази відповідача є правомірними та не порушують права Агрономічної сільської ради.

Таким чином суд вважає, що оскаржувані накази не порушують земельні права Агрономічної сільської ради.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (ч.1 ст.6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У свою чергу, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Суд враховує висновки, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищенаведене та подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 231, 233, 236, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Згідно з приписами ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Згідно з положеннями ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно - західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 20 січня 2022 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Мічуріна, 12,с. Агрономічне, Вінницької обл., Вінницький р-н.)

3- відповідачу - (вул. Келецька,63, м. Вінниця, Вінницька обл., 21000)

4- третій особі - (вул.Сонячна, 3, м.Вінниця, 21008)