РІШЕННЯ

Іменем України

12 січня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/1066/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Матюшенко Н.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження справу

за позовом: Керівника Козелецької окружної прокуратури

вул. Євгена Лоскота, 1, сел. Козелець, Чернігівська область, 17000;

; електронна адреса:

в інтересах держави в особі

позивача-1: Північний офіс Державної аудиторської служби

вул. Січових Стрільців (Артема), 18, м. Київ, 04053,

електронна адреса:

позивача-2: Деснянська селищна рада,

вул. Ювілейна, 1-а, сел. Десна, Чернігівський район, Чернігівська область, 17024,

електронна адреса:

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія", ,

вул. Глобинська, 2, офіс 207/2, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49005

предмет спору: про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 24162,00 грн

За участю:

від прокуратури: Юзвак Л.Б., прокурор відділу;

від позивача-1: Мойсієнко Н.О., головний спеціаліст-юрисконсульт Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області;

від позивача-2: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

У судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Керівником Козелецької окружної прокуратури подано позов в інтересах держави в особі позивачів: Північного офісу Державної аудиторської служби, Деснянської селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 24162,00 грн.

Поданий позов обґрунтований порушенням вимог чинного законодавства при укладенні додаткових угод.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, встановлено учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті.

28 жовтня 2021 року на адресу господарського суду від Управління Північного офісу Державної аудиторської служби у Чернігівській області надійшли письмові пояснення, в яких Управління Північного офісу Державної аудиторської служби зазначило, що заходи державного фінансового контролю у Деснянській селищній раді протягом 2021 року не проводились, моніторинг процедури закупівлі ID: UА-2021-03-15-005729-с не здійснювався, а отже зазначена процедура закупівлі, укладений договір від 19.04.2021 №171 та додаткові угоди до нього, за результатом процедури закупівлі бензину та дизельного палива не перевірялись, про що листом від 16.09.2021 №262531-17/3641-1021 Управління Північного офісу Державної аудиторської служби в Чернігівській області надало відповідь на звернення прокуратури. Крім того, Управлінням Північного офісу Державної аудиторської служби в Чернігівській області листом від 26.10.2021 №262525-17/4213-2021 на повідомлення у порядку ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 07.10.2021 №2188вих-21 повідомлено про відсутність підстав для звернення до суду в інтересах держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби, позаяк підставою для звернення до суду в цьому випадку не є результати державного фінансового контролю.

09 листопада 2021 року у судовому засіданні суд постановив ухвалу про відкладення судового засідання на 25 листопада 2021 року.

15 листопада 2021 року на адресу господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що у зв`язку з місцезнаходженням відповідача за адресою: 69096, Запорізька область, м. Запоріжжя, Дніпровський район, вул. Гребельна, буд. 5, дана справа не підсудна Господарському суду Чернігівської області, у зв`язку з чим на думку відповідача позовна заява має бути направлена за підсудністю до Господарського суду Запорізької області. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач заперечив стосовно позовних вимог, у зв`язку з тим, що на думку відповідача оскаржувані додаткові угоди №1 від 07.05.2021 та № 2 від 26.07.2021 до Договору було укладено з дотриманням законодавства у частині внесення змін до договору про закупівлю, зокрема вимог пункту другого частини п`ятої статті 41 ЗУ «Про публічні закупівлі» з належним документальним підтвердженням коливання цін товарів на ринку. Відповідач також заперечив стосовно звернення саме прокурором з даною позовною заявою.

25 листопада 2021 року від Козелецької окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив, в якій керівник Козелецької окружної прокуратури зазначив, що вважає доводи, викладені у відзиві на позовну заяву необґрунтованими. Прокурор, зокрема, зазначив, що експертні висновки Торгово-промислової палати фактично не містять жодного підтвердження коливання вартості бензину та дизельного палива та не є належним документальним обґрунтуванням коливання ціни на вказаний товар. У висновку відсутні дані про коливання ціни бензину та дизельного палива на ринку, зокрема не наведено розрахунок вартості бензину та дизельного палива станом на попередні календарні дати; не наведено динаміку зміни ціни в бік збільшення або зменшення. Тому, висновки Запорізької торгово-промислової палати не можуть виступати в якості належного підтвердження коливання ціни на бензин та дизельне паливо на ринку.

25 листопада 2021 року суд постановив ухвалу, якою закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 14 грудня 2021 року.

14 грудня 2021 року суд перейшов до розгляду справи по суті та оголосив перерву у судовому засіданні до 12 січня 2022 року. Прокурор підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник позивача-1 у надала пояснення стосовно позову.

У судовому засіданні 12 січня 2022 року суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про направлення даної справи за підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

Вислухавши у ході розгляду справи по суті пояснення та доводи представників учасників справи, встановивши обставини справи та дослідивши подані докази, суд встановив:

Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка, зокрема, здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини 4 статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст.131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 26.07.2018 у справі № 926/1111/15, від 08.02.2019 у справі № 915/20/18).

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII "Про прокуратуру", який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову у порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Верховний Суд України у постанові від 13 червня 2017 року у справі №п/800/490/15 (провадження № 21-1393а17) зазначив, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Однак суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18.

В обґрунтування необхідності здійснення представництва інтересів держави у суді, прокурор у позовній заяві зазначив наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 затверджено Положення про Державну аудиторську службу України, згідно з яким Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про закупівлі, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пп. 4, 9 п. 4 Положення).

Тобто, Державна аудиторська служба України є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, зокрема, при здійсненні закупівель.

Листом Козелецької окружної прокуратури №1932 вих.21 від 10.09.2021 повідомлено Північний офіс Держаудитслужби про виявлені порушення Закону України «Про публічні закупівлі». Листом Північного офісу Держаудитслужби №262613-17/6927-2021 від 16.09.2021 повідомлено окружну прокуратуру, що звернення Козелецької окружної прокуратури направлено до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області супровідним листом від 16.09.2021 №262613-18/6918-2021 та повідомлено, що відповідно до ст. 2, п. 8 та п. 10 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та інших нормативно-правових актів, які регулюють діяльність органів державного фінансового контролю, не передбачено звернення Офісу до суду з позовом про визнання недійсними рішень тендерного комітету та договорів (у тому числі укладених за результатами процедур закупівлі).

Окружною прокуратурою листом від 10.09.2021 № 1933 вих.21 повідомлено Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області про виявлені порушення Закону України «Про публічні закупівлі». Листом № 262531-17/3641-2021 від 16.09.2021 Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області повідомило, що впродовж 2021 року у Деснянській селищній раді заходи державного фінансового контролю (державні фінансові аудити, інспектування, перевірки закупівель, моніторинг закупівель) не проводились, а отже зазначена процедура закупівлі, укладений договір від 19.04.2021 № 171 та додаткові угоди до нього за результатом процедури закупівлі бензину та дизельного палива (ID: UА-2021-03-15-005729-с), не перевірялись. Планом заходів державного фінансового контролю Північного офісу Держаудитслужби на І, II квартал 2021 року та поточний III квартал 2021 року проведення заходів державного фінансового контролю у Деснянській селищній раді не передбачено. Підстави для проведення заходів державного та фінансового контролю у Деснянській селищній раді в плановому та позаплановому порядку на даний час відсутні.

Крім того, Управління у листі зазначило, що за умови виявлення підстав та ознак порушення законодавства у сфері закупівель Управління приймає рішення про початок моніторингу закупівлі, у відповідності до вимог ст. 8 Закону № 922, яке разом із висновком про результати моніторингу закупівлі оприлюднює в електронній системі закупівель в установлені законодавством строки. При цьому ст.8 Закону № 922 не визначає строків для прийняття такого рішення.

Прокурор у позовній заяві зазначає, що Північним офісом Держаудитслужби (та його структурним підрозділом - Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області), як органом уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, заходи щодо припинення та визнання недійсним додаткових угод до договору у розумний строк не вживались.

Наведене свідчить про передбачений вимогами Конституції України та Закону України "Про прокуратуру" винятковий випадок, у разі якого порушення відповідачем інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженим органом функцій із їх захисту, усвідомленою пасивною поведінкою уповноваженого суб`єкта владних повноважень та є підставою для застосування представницьких повноважень прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах - Північного офісу Держаудитслужби.

Прокурор у позовній заяві зазначає, що необхідність звернення з позовом зумовлена потребою захистити інтереси держави у зв`язку із нездійсненням відповідних повноважень органом Державної аудиторської служби України - Північним офісом Держаудитслужби, який держава наділила повноваженнями щодо реалізації державної політики у сфері державного фінансового контролю, зокрема при здійсненні державних закупівель (ст. 7 Закону України "Про публічні закупівлі", ст. 5, 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", Положення про Державну аудиторську службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №431). Укладання додаткових угод з порушенням вимог законодавства свідчить про нераціональне і неефективне використання бюджетних коштів, що створює загрозу порушення інтересів держави у бюджетній сфері.

Прокурор у позовній заяві зазначає, що враховуючи те, що позивач-1 у категоричній формі повідомив про відсутність у нього повноважень на звернення до суду із відповідним позовом, вказане свідчить про невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо про можливе порушення інтересів держави, а відтак і про його бездіяльність.

За таких обставин, позов було заявлено Козелецькою окружною прокуратурою в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби. Дотримуючись вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» позивача-1 попередньо повідомлено про звернення з даним позовом до суду.

В обґрунтування необхідності здійснення представництва інтересів держави в інтересах держави в особі Деснянської селищної ради, прокурор у позовній заяві зазначив наступне.

Відповідно до ст.140 Конституції України, місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Статтею 327 ЦК України визначено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді.

Частиною 1 статті 143 Конституції України визначено, що територіальні громади селища безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; вирішують інші питання, віднесені законом до їхньої компетенції.

У Конституції України (ст.142) та у Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні» (ст.16) визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Бюджетним кодексом України визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 БК України має бути дотримано принцип ефективності та результативності при складанні та виконанні бюджетів, де усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом, забезпечення якісного надання послуг, гарантованих державою, при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) угод, на підставі яких ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.

Прокурор у позовній заяві зазначає, що порушення економічних (майнових) інтересів держави, пов`язаних із раціональним та ефективним використанням бюджетних коштів та бездіяльність позивача (Деснянської селищної ради) полягає у наступному.

Деснянська селищна рада, яка є розпорядником бюджетних коштів (за рахунок яких здійснювалася закупівля бензину та дизельного палива за договором), що уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, здійснення видатків бюджету, зобов`язана ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері та у сфері публічних закупівель.

У даних спірних правовідносинах інтереси держави та позивача повністю збігаються, Деснянська селищна рада є отримувачем коштів, які надійдуть у разі їх стягнення.

Порушення норм законодавства у сфері публічних закупівель у зв`язку з укладенням з порушенням вимог закону додаткових угод, призвело до безпідставної зміни істотних умов договору після його укладення та збільшення ціни за одиницю товару, покладення на бюджетну установу економічно невигідних зобов`язань щодо необґрунтованого-витрачання бюджетних коштів.

Метою Закону України «Про публічні закупівлі» є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції. До основних принципів публічних закупівель віднесено зокрема, їх максимальну економію та ефективність.

Деснянська селищна рада, укладаючи додаткові угоди до договору, всупереч вимог ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», сама сприяє порушенню цих інтересів держави, тим самим є органом, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, однак не здійснює їх захист.

Виконання зобов`язань за додатковими угодами до договору, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що не відповідає меті Закону України «Про публічні закупівлі» та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в статті 3 даного Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 (п.4 мотивувальної частини) визначено, що під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» слід розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Стосовно представництва прокурором інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування, Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 (справа № 915/20/18) зазначив, що інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи (п. 7.23). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 13.02.2019 у справі № 914/225/18.

Згідно правової позиції, викладеної у Постанові ВСУ від 21.03.2019 у справі №912/898/18 «проведення процедури державних закупівель та укладення договору із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів у а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора».

Таким чином, використання коштів місцевого бюджету з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу місцевого самоврядування, якими за ст. 142 Конституції України, у тому числі, є кошти міських та районних бюджетів, що у свою чергу, завдає шкоду інтересам держави, яка згідно ст.7 Конституції України гарантує місцеве самоврядування.

Відповідно до положень ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» орган місцевого самоврядування має право звернутись до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Деснянська селищна рада з приводу повернення надміру сплачених коштів до ТОВ "Торговий дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія» не зверталась, а також не подавала позову до суду і подавати не планує (лист селищної ради від 16.09.2021 №02-14/1292).

Незважаючи на те, що прокурором було повідомлено Деснянську селищну раду про допущені порушення при укладенні додаткових угод, орган місцевого самоврядування не вжив жодних заходів для захисту інтересів держави.

Підставою реалізації прокурором представницьких функцій у даному випадку стала усвідомлена пасивна поведінка уповноваженого суб`єкта владних повноважень - Деснянської селищної ради, його бездіяльність щодо захисту порушених майнових прав та економічних інтересів територіальної громади з цих питань. Орган місцевого самоврядування усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається, тобто не здійснює належним чином свої повноваження у даних правовідносинах. А тому у Козелецької окружної прокуратури наявні підстави для здійснення представництва інтересів держави у суді в особі Деснянської селищної ради, у порядку ст.23 ЗУ «Про прокуратуру».

Деснянську селищну раду, письмово повідомлено про представництво прокуратурою інтересів держави у даній справі.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 (справа №912/2385/18) невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься у позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що прокурор підтвердив наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді при зверненні із даним позовом.

Звертаючись з позовною заявою до суду Керівник Козелецької окружної прокуратури, у позовній заяві зазначає, що Козелецькою окружною прокуратурою встановлено, що Деснянською селищною радою проведено відкриті торги щодо закупівлі товару за кодом ДК 021:2015:09130000-9 - (нафта, дистиляти: 28300 літрів бензину А-92 та 19400 літрів дизельного палива) з очікуваною вартістю 1285504,00 грн.

Оголошення про проведення відкритих торгів селищною радою оприлюднено 15.03.2021 на веб-порталі Уповноваженого органу у сфері публічних закупівель «Prozorro» (UА-2021-03-15-005729-с). Кінцевий строк подання тендерних пропозицій замовником визначено 01.04.2021.

Учасниками вказаних відкритих торгів зареєструвалися: ТОВ «ТД МТК», ТОВ «ТАКСІ ГРУПЗ 044», ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ».

Зокрема, згідно реєстру отриманих тендерних пропозицій ТОВ «ТД МТК» подав пропозиції 31.03.2021.

Згідно протоколу розкриття тендерних пропозицій ТОВ «ТД МТК» запропоновано ціну тендерної пропозиції:

-1284792,00 грн з ПДВ (інформація щодо ціни тендерної пропозиції/пропозиції до початку аукціону) - лист від 30.03.2021 №218;

-1234974,00 грн з ПДВ (інформація щодо ціни тендерної пропозиції/пропозиції після закінчення аукціону) - лист від 05.04.2021 №008.

За результатом аукціону та розгляду тендерної пропозиції уповноваженою особою відповідно до протоколу щодо прийняття рішення від 05.04.2021 визнано переможцем процедури закупівлі - код національного класифікатора України ДК 021:2015:09130000-9: Нафта і дистиляти (Бензин А-92, дизельне паливо) оголошення UА-2021-03-15-005729-с - ТОВ «ТД МТК».

За результатами цих торгів 19.04.2021 між Деснянською селищною радою (Замовник) та ТОВ «Торговий дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія» (Постачальник) було укладено договір №171 про закупівлю товару - нафта, дистиляти за кодом ДК 021:2015:09130000-9 (бензину А-92, дизельного палива) за талонами, загальною вартістю 1234974,00 грн.

Відповідно до Специфікації, що є невід`ємною частиною договору, Постачальник зобов`язується поставити Замовнику бензин марки А-92 обсягом 28300 л по ціні 25,50 грн за одиницю (з ПДВ) загальною вартістю 721650,00 грн та дизельне пальне обсягом 19400 л по ціні 26,46 грн за одиницю (з ПДВ) загальною вартістю 513324,00 грн.

Згідно п. 9.1 договору, договір набирає чинності з дня його підписання і діє по 31.12.2021 (або до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань по договору).

07.05.2021 між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору № 171 від 19.04.2021, якою внесено зміни до істотних умов договору (Специфікації товару) (збільшено вартість за одиницю товару та відповідно зменшено обсяг предмету закупівлі):

№ лотуНайменуванняОдиницяКількістьЦіна заВсього,
товарувиміру одиницю, грн, з ПДВгрн, з ПДВ
1Бензин марки А- 92л197025,5050235,00
2Дизельне пальнел99026,4626195,40
3Бензин марки А- 92л24867,2227,00671415,00
4Дизельне пальнел17385,0328,02487128,60
Всього 1234974,00

Прокурор у позовній заяві зазначає, що внаслідок укладення додаткової угоди ціну за 1 л бензину марки А-92 збільшено з 25,50 грн до 27,00 грн разом з ПДВ, тобто на 01,50 грн або на 05,88 % від ціни визначеної у договорі, у зв`язку з чим обсяг постачання бензину зменшено з 28300 л, до 26837,22 л, тобто на 1462,78 л. Ціну за 1 л дизельного палива збільшено з 26,46 грн до 28,02 грн разом з ПДВ, тобто на 01,56 грн або на 05,90 % від ціни визначеної у договорі, у зв`язку з чим обсяг постачання дизельного палива зменшено з 19400 л до 18375,03 л, тобто на 1024,97 л. Таким чином, ціна на бензин та дизельне паливо стала вище, ніж була подана ТОВ «ТД МТК» у тендерній пропозиції. Підставою для внесення змін до договору № 171 від 19.04.2021 стало підвищення ціни на бензин марки А-92 та дизельне паливо на ринку. Зміни стосувалися ціни товару та обсягів закупівлі.

Зазначена додаткова угода була направлена ТОВ «ТД МТК» замовнику листом від 30.04.2021 №003.

Згідно ч. 4 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії (п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Згідно п. 4.2 Договору істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків передбачених ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Згідно роз`яснення Міністерства економічного розвитку торгівлі України від 27.10.2016 №3302-06/34307-06 «Щодо зміни істотних умов договору», внесення змін до договору про закупівлю у залежності від коливання ціни товару на ринку повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. Держстат України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики, однак перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, не є вичерпним.

Тобто, у кожному випадку це буде той документ, який підтверджує факт коливання ціни конкретного предмета закупівлі зокрема, інформація (довідка) або експертний висновок відповідного органу, який має повноваження моніторити ціни на конкретний товар, визначати зміни в цінах на такий товар.

На підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Отже, не будь-який висновок уповноваженого органу про ціну товару на ринку є належним підтвердженням та підставою для зміни ціни у договорі після його підписання, а лише який містить інформацію про коливання ціни такого товару на ринку.

Для укладенні додаткової угоди, яку направило ТОВ «ТД МТК» до Деснянської селищної ради листом від 30.04.2021 №003, у якому повідомляло про підвищення ціни на бензин А-92 до 27,00 грн/л, дизельного палива до 28,02 грн/л, надано експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-7569 від 27.04.2021, в якому зазначена інформація щодо середньоринкової вартості бензину марки А-92, дизельного палива в мережах заправок «WOG», «SOCAR», «БРСМ-Нафта», «ОККО», «АМІС», «Нефтек» та «АВІАС» станом на 27.04.2021, а саме бензину марки А-92 середня вартість - 28,59 грн/л, дизельного палива - 28,90 грн/л.

У тендерній пропозиції ТОВ «ТД МТК» від 05.04.2021 №008, яка оприлюднена на інтернет-ресурсі ««Prozorro», зазначив та підписав зобов`язання про те, що вивчивши тендерну документацію та технічні вимоги, він має можливість та погоджується виконати вимоги замовника та Договору на умовах, зазначених у цій пропозиції на загальну суму 1234974,00 грн, а саме постачати бензин марки А-92 по ціні 25,50 грн/л (з ПДВ) на загальну суму 721650,00 грн ( з ПДВ), дизельне паливо - 26,46 грн/л (з ПДВ) на загальну суму 513324,00 грн (з ПДВ).

Прокурор у позовній заяві зазначає, що разом цим було з`ясовано, що на час подання вказаної цінової пропозиції з боку ТОВ «ТД МТК», а саме 05.04.2021, відповідно до загальнодоступної інформації Мінфіну, розміщеної на веб-сайті https://index.minfln.com.ua/fuel ціна бензину марки А-92 в Україні становила 27,78 грн/л, дизельного палива - 28,27 грн/л, а по Чернігівській області ціна бензину марки А-92 становила 27,34 грн/л, дизельного палива - 28,29 грн/л, тобто була вища за ціну, запропоновану ТОВ «ТД МТК».

У позовній заяві прокурор зазначає, що таким чином подання замовнику - Деснянській селищній раді, пропозиції зі значно нижчою ціною на бензин та дизельне паливо, ніж існувала на внутрішньому ринку України, свідчить про умисне заниження ціни з метою отримання перемоги у відкритих торгах. Тобто, на момент укладення договору за результатами процедури закупівлі, який укладено 19.04.2021, ТОВ «ТД МТК» було відомо про економічну невигідність його укладення згідно змісту поданої тендерної пропозиції. Разом з цим, відповідач не скористався правом відмовитись від укладення договору. До листа №003 від 30.04.2021, адресованого Деснянській селищній раді, щодо укладення додаткової угоди № 1 у зв`язку зі зростанням вартості бензину та дизельного палива на ринку, було додано копію експертного висновку Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-7569 від 27.04.2021. Прокурор у позовній заяві зазначає, що її вивченням було встановлено, що підставою для її складання стала заявка ТОВ «ТД МТК» №7569 від 27.04.2021 з метою визначення середньоринкової вартості товару в мережах заправок «WOG», «SOCAR», «БРСМ-Нафта», «ОККО», «АМІС», «Нефтек» та «АВІАС» - бензину, дизельного палива станом на 27.04.2021. Тобто, вже через 8 днів після підписання договору № 171 від 19.04.2021 ТОВ «ТД МТК» звернулося до Запорізької торгово-промислової палати для отримання інформації про середньоринкову вартість бензину та дизельного палива. Запорізькою торгово-промисловою палатою надано експертний висновок №ОИ-7569 від 27.04.2021, в якому зазначена інформація щодо середньоринкової вартості бензину марки А-92, дизельного палива в мережах заправок «WOG», «SOCAR», «БРСМ-Нафта», «ОККО», «АМІС», «Нефтек» та «АВІАС» станом на 27.04.2021, а саме бензину марки А-92 середня вартість -28,59 грн/л, дизельного палива - 28,90 грн/л. Разом з цим, експертний висновок фактично не містить жодного підтвердження коливання вартості бензину та дизельного палива та не є належним документальним обґрунтуванням коливання ціни на вказаний товар. У висновку відсутні дані про коливання ціни бензину та дизельного палива на ринку, зокрема не наведено розрахунок вартості бензину та дизельного палива станом на попередні календарні дати, у тому числі на дату подання остаточної цінової пропозиції - 05.04.2021, дату укладення договору - 19.04.2021, не наведено динаміку зміни ціни в бік збільшення або зменшення. Крім того, даний висновок наданий ТОВ «ТД МТК» як підтвердження вартості бензину та дизельного палива на АЗС станом на 27.04.2021.

Прокурор у позовній заяві зазначає, що експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати № ОИ-7569 від 27.04.2021 не може виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на бензин та дизельне паливо на ринку та його не може бути розцінено як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до договору від 19.04.2021 № 171 в частині збільшення ціни.

26.07.2021 між сторонами було укладено додаткову угоду №2 до договору № 171 від 19.04.2021, якою внесено зміни до істотних умов договору (Специфікації товару) (збільшено вартість за одиницю товару та відповідно зменшено обсяг предмету закупівлі):

№ лотуНайменуванняОдиницяКількістьЦіна заВсього,
товарувиміру одиницю, грн, з ПДВгрн, з ПДВ
1Бензин марки А- 92л197025,5050235,00
2Дизельне пальнел99026,4626195,40
3Бензин марки А- 92л750027,00202500
4Дизельне пальнел720028,02201744,00
5Бензин марки А- 92л16247,92028,86468915,00
6Дизельне пальнел9868,04928,92285384,00
Всього 1234974,00
У результаті укладення додаткової угоди № 2 ціну за 1 л:

- бензину марки А-92 збільшено до 28,86 грн разом з ПДВ, тобто на 6,89% від ціни, визначеної додатковою угодою №1 від 07.05.2021, та на 13,18% від ціни, визначеної Договором № 171 від 19.04.2021, а кількість відповідно зменшено;

- дизельного палива збільшено до 28,92 грн разом з ПДВ, тобто на 3,21% від ціни, визначеної Додатковою угодою №1 від 07.05.2021, та на 9,30% від ціни, визначеної Договором № 171 від 19.04.2021, а кількість відповідно зменшено.

Тобто, внаслідок укладення додаткової угоди № 2 ціну за 1 літр бензину А-92 та дизельного палива збільшено, а кількість бензину А-92 зменшено на 2582,08 літрів, дизельного палива на 1341,951 літрів від початкової кількості та остаточна ціна стала вищою за пропозиції, які пропонували інші учасники під час проведення закупівлі.

Підставою для внесення змін до Договору № 171 від 19.04.2021 стало підвищення ціни на бензин марки А-92 та дизельне паливо на ринку. Зміни стосувалися ціни товару та обсягів закупівлі.

Для укладення додаткової угоди, яку направило ТОВ «ТД МТК» до Деснянської селищної ради листом від 22.07.2021 № 3763, у якому повідомляло про підвищення ціни на бензин А-92 до 28,86 грн/л, дизельного палива до 28,92 грн/л, надано експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-7922 від 20.07.2021, в якому зазначена інформація щодо середньоринкової вартості бензину марки А-92, дизельного палива в мережах заправок «UPG», «БРСМ-Нафта», «Нефтек», «WOG», «ОККО», «SOCAR», «Донбаснафтапродукт» та «АВІАС» станом на 20.05.2021 та 20.07.2021, та відсоток зміни середньоринкової вартості товару за період з 20.05.2021 до 20.07.2021, а саме:

№НайменуванняСередньоринковаСередньоринковаВідсоток
п/птоварувартість, станомвартість, станомзміни
на 20.05.2021,на 20.07.2021,вартості,
грн/лгрн/л%
1Бензин марки27,0229,99+ 11,0
А-92
2Дизельне27,9430,98+ 10,9
паливо

Прокурор у позовній заяві зазначає, що експертний висновок фактично не містить жодного підтвердження коливання вартості бензину та дизельного палива та не є належним документальним обґрунтуванням коливання ціни на вказаний товар. У висновку відсутні дані про коливання ціни бензину та дизельного палива на ринку, зокрема не наведено розрахунок вартості бензину та дизельного палива станом на попередні календарні дати, у тому числі на дату укладення договору - 19.04.2021, додаткової угоди № 1 - 07.05.2021, не наведено динаміку зміни ціни в бік збільшення або зменшення. Тобто, експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати № ОИ-7922 від 20.07.2021 не може виступати в якості належного підтвердження коливання ціни на бензин та дизельне паливо на ринку та його не може бути розцінено як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до договору від 19.04.2021 №171 у частині збільшення ціни.

У позовній заяві прокурор зазначає, що додаткові угоди № 1 та № 2 укладені з порушенням вимог чинного законодавства України про публічні закупівлі, а тому підлягають визнанню недійсними у судовому порядку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор у позовній заяві посилається на те, що відповідно до загальнодоступної інформації Державної служби статистики України, розміщеної на веб-сайті http://www.ukrstat.gov.ua/operativ/operativ 2018/сt/sctp/Arch__sctp_u.htm, середня споживча ціна по Україні на бензин марки А-92 у квітні 2021 року становила - 27,73 грн/л, дизельне паливо - 28,08 грн/л, у травні 2021 року на бензин марки А-92 становила 28,16 грн/л, дизельне паливо - 27,94 грн./л, тобто середня споживча ціна на бензин марки А-92 у травні місяці 2021 року порівняно з квітнем збільшилася на 1,55%, дизельне паливо навпаки здешевшало на 0,14 грн/л, в той час ціну бензину А-92 додатковою угодою №1 від 07.05.2021 порівняно з основним Договором №171 від 19.04.2021 збільшено на 5,88 %, дизельного палива на 5,89%.

Відповідно до загальнодоступної інформації Державної служби статистики України, розміщеної на веб-сайті http://www.ukrstat.gov.ua/operativ/operativ 2018/ сt/sctp / Arch__sctp_u.htm, середня споживча ціна по Чернігівській області на бензин марки А-92 у квітні 2021 року становила - 25,46 грн/л, дизельне паливо - 25,25 грн/л, у травні 2021 року на бензин марки А-92 становила 25,79 грн/л, дизельне паливо - 25,71 грн/л, тобто середня споживча ціна на бензин марки А-92 у травні місяці 2021 року порівняно з квітнем збільшилася на 1,30%, дизельне паливо на 1,82%, в той час ціну бензину А-92 додатковою угодою №1 від 07.05.2021 порівняно з основним Договором №171 від 19.04.2021 збільшено на 5,88 %, дизельного палива на 5,89%.

Крім того, прокурор у позовній заяві зазначив, що за інформацією інтернет ресурсу https://index.minfin.com.ua/fuel на якому розміщується актуальна інформація щодо індексів цін на пальне по Україні, спостерігається стабільна динаміка цін на бензин та дизельне паливо.

Так, середня ціна на бензин марки А-92 становила:

- 19.04.2021 -27,76 грн;

- 20.04.2021 -27,75 грн;

- 21.04.2021 -27,74 грн;

- 22.04.2021 -27,77 грн;

- 23.04.2021 -27,77 грн;

- 26.04.2021 -27,77 грн;

- 27.04.2021 -27,77 грн;

- 28.04.2021 - 27,76 грн;

- 29.04.2021 -27,77 грн;

- 30.04.2021 -27,78 грн;

- 05.05.2021 -27,91 грн;

- 06.05.2021 - 27,99 грн;

- 07.05.2021 -28,05 грн.

Середня ціна на дизельне паливо становила:

- 19.04.2021 -28,20 грн;

- 20.04.2021 -28,21 грн;

- 21.04.2021 -28,20 грн;

- 22.04.2021 -28,22 грн;

- 23.04.2021 -28,24 грн;

- 26.04.2021 -28,25 грн;

- 27.04.2021 -28,25 грн;

- 28.04.2021 -28,24 грн;

- 29.04.2021 -28,24 грн;

- 30.04.2021 - 28,22 грн;

- 05.05.2021 -28,23 грн;

- 06.05.2021 -28,27 грн;

- 07.05.2021 -28,28 грн.

Прокурор у позовній заяві дійшов висновку, що різниця між ціною станом на день укладення основного договору та додаткової угоди №1 на бензин марки А-92 збільшилася на 29 коп/л, а дизельне паливо на 8 коп/л.

Разом з цим прокурор зазначив, що за результатами аналізу загальнодоступної інформації, розміщеної на веб-сайті https://index.minfin.com.ua/fuel середня роздрібна ціна бензину А-92 по Чернігівській області за 1 літр становила:

- з 19.04.2021 по 23.04.2021 - 27,34 грн;

- 3 26.04.2021 по 30.04.2021-27,34 грн;

- 05.05.2021 -27,41 грн;

- 06.05.2021 -27,42 грн;

- 07.05.2021 -27,43 грн.

Середня ціна на дизельне паливо по Чернігівській області становила:

- з 19.04.2021 по 23.04.2021 -28,29 грн;

- з 26.04.2021 по 30.04.2021 -28,29 грн;

- 05.05.2021 -28,29 грн;

- 06,05.2021 -28,29 грн;

- 07.05,2021 -28,29 грн.

Тобто, різниця між ціною станом на день укладення основного договору та додаткової угоди №1 на бензин марки А-92 збільшилася на 09 коп/л, а на дизельне паливо ціна не змінювалась.

Прокурор у позовній заяві зазначає, що ринкова ціна на бензин та дизельне паливо з моменту укладення договору (19.04.2021) та до моменту укладення додаткової угоди №1 (07.05.2021) суттєво не змінювалась. Тобто, вказане свідчить про порушення сторонами при укладенні додаткової угоди №1 від 07.05.2021 вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», якою передбачено, що збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків повинно відбуватись пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку.

Відповідно до загальнодоступної інформації Державної служби статистики України, розміщеної на веб-сайті http://www.ukrstat.gov.ua/operativ/operativ 2018/ сt/sctp/Arch__sctp_u.htm, середня споживча ціна по Україні у квітні 2021 року на бензин марки А-92 становила 27,73 грн/л, дизельне паливо - 28,08 грн/л, у травні 2021 року на бензин марки А-92 становила 28,16 грн/л, дизельне паливо - 27,94 грн/л, у червні 2021 року на бензин марки А-92 становила 28,36 грн/л, дизельне паливо - 27,61 грн/л; у липні 2021 року на бензин марки А-92 становила 29,18 грн/л, дизельне паливо - 28,39 грн/л; тобто середня споживча ціна на бензин марки А-92 у травні місяці 2021 року порівняно з квітнем збільшилася на 1,55%, дизельне паливо навпаки здешевшало на 0,14 грн/л; середня споживча ціна на бензин марки А-92 у липні порівняно з квітнем збільшилась на 5,23%, дизельне паливо на 1,10%, а по Чернігівській області середня споживча ціна у квітні 2021 року на бензин марки А-92 становила 25,46 грн/л, дизельне паливо - 25,25 грн/л, у травні 2021 року на бензин марки А-92 становила 25,79 грн/л, дизельне паливо - 25,71 грн./л., у червні 2021 року на бензин марки А-92 становила 26,20 грн/л, дизельне паливо - 25,99 грн/л, у липні 2021 року на бензин марки А-92 становила 26,50 грн/л, дизельне паливо - 26,15 грн/л, тобто середня споживча ціна на бензин марки А-92 у травні місяці 2021 року порівняно з квітнем збільшилася на 1,30%, дизельне паливо на 1,82%; середня споживча ціна на бензин марки А-92 у липні порівняно з квітнем збільшилась на 4,08%, дизельне паливо на 3,56%.

Водночас, додатковою угодою № 2 від 26.07.2021 порівняно з основним Договором №171 від 19.04.2021 ціну бензину А-92 збільшено на 13,18 %, дизельного палива на 9,30%.

Опрацюванням інформації, яка перебуває у вільному доступі на веб-сайті Мінфіну https://index.minfin.com.ua/fuel, прокурора було з`ясовано, що середня ціна за 1 літр бензину А-92 та дизельного палива суттєво не змінилася:

- по Україні, зокрема 19.04.2021 ціна на бензин А-92 становила 27,76 грн/л, дизельне паливо - 28,20 грн/л, 07.05.2021 ціна на бензин А-92 становила 28,05 грн/л, дизельне паливо - 28,28 грн/л, 26.07.2021 ціна на бензин А-92 становила 29,27 грн/л, дизельне паливо - 28,39 грн/л, тобто з 07.05.2021 по 26.07,2021 приріст ціни на бензин А-92 становить 1,22 грн/л або 4,35%, на дизельне паливо 0,11 грн/л або 0,39%; з 19.04.2021 по 26.07.2021 приріст ціни на бензин А-92 становить 1,51 грн/л або 5,44%, на дизельне паливо 0,19 грн/л або 0,67%, в той же час згідно договору № 171 від 19.04.2021 та додаткової угоди № 2 від 26.07.2021 - ціна на бензин марки А-92 збільшена на 3,36 грн або на 13,18%, дизельне паливо на 2,46 грн/л, або на 9,30%;

- по Чернігівській області, зокрема 19.04.2021 ціна на бензин А-92 становила 27,34 грн/л, дизельне паливо - 28,29 грн/л, 07.05.2021 ціна на бензин А-92 становила 27,43 грн/л, дизельне паливо - 28,29 грн/л, 26.07.2021 ціна на бензин А-92 становила 28,48 грн/л, дизельне паливо - 28,23 грн/л, тобто з 07.05.2021 по 26.07.2021 приріст ціни на бензин А-92 становить 1,05 грн/л або 3,83%, дизельне паливо здешевшало на 6 коп/л; з 19.04.2021 по 26.07.2021 приріст ціни на бензин А-92 становить 1,14 грн/л або 4,17%, дизельне паливо здешевшало на 6 коп./л, в той же час згідно договору № 171 від 19.04.2021 та додаткової угоди № 2 від 26.07.2021 - ціна на бензин марки А-92 збільшена на 3,36 грн або на 13,18%, дизельне паливо на 2,46 грн/л або на 9,30%.

Прокурор у позовній заяві зазначає, що ринкова ціна на бензин та дизельне паливо з моменту укладення договору (19.04.2021) та до моменту укладення додаткової угоди №2 (26.07.2021) суттєво не змінювалась. Отже, значного коливання бензину марки А-92 та дизельного палива на ринку у бік збільшення ціни, що б потягнуло за собою збільшення ціни бензину А-92 за додатковою угодою №2 від 26.07.2021 саме на 13,18 % та дизельного палива на 9,30% не відбулося. Вказане свідчить про порушення сторонами при укладенні додаткової угоди № 2 від 26.07.2021 вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», яким передбачено, що збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків повинно відбуватись пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку.

У позовній заяві прокурор зазначив, що сторонами, всупереч інтересів держави, без будь-яких належних на те підстав без жодного належно обґрунтованого документального підтвердження щодо підвищення ціни на бензин та дизельне паливо, у порушення норм Закону України «Про публічні закупівлі» (чинного на момент укладення договору та здійснення правовідносин) та положень укладеного договору, укладено додаткові угоди № 1 та № 2, згідно яких суттєво зменшено обсяги пального, що планується закупити, та безпідставно збільшено ціну за одиницю товару, що в свою чергу не відповідає вимогам тендерної документації.

У тендерній пропозиції ТОВ «ТД МТК» від 05.04.2021 №008, яка оприлюднена на інтернет-ресурсі «PROZORRO», зазначив та підписав зобов`язання про те, що вивчивши тендерну документацію та технічні вимоги, він має можливість та погоджується виконати вимоги замовника та Договору на умовах, зазначених у цій пропозиції на загальну суму 1234974,00 грн, а саме постачати бензин марки А-92 по ціні 25,50 грн/л (з ПДВ) на загальну суму 721650,00 грн (з ПДВ), дизельне паливо - 26,46 грн/л (з ПДВ) на загальну суму 513324,00 грн (з ПДВ).

Водночас прокурором з`ясовано, що на час подання вказаної цінової пропозиції з боку ТОВ «ТД МТК», а саме 05.04.2021, відповідно до загальнодоступної інформації Мінфіну, розміщеної на веб-сайті https://index.minfіn.com.ua/fuel ціна бензину марки А - 92 в Україні становила 27,78 грн/л, дизельного палива - 28,27 грн/л, а по Чернігівській області ціна бензину марки А-92 становила 27,34 грн/л, дизельного палива - 28,29 грн/л, тобто була вища за ціну, запропоновану ТОВ «ТД МТК».

Однак, вже через 10 днів після укладення договору №171 від 19.04.2021 ТОВ «ТД МТК» листом №003 від 30.04.2021, а в подальшому листом №3763 від 22.07.2021 пропонує укладення додаткових угод щодо підвищення ціни на бензин та дизельне паливо.

Прокурор у позовній заяві зазначає, що на його думку вказане свідчить про те, що під час проведення процедури закупівлі, відповідач свідомо занизив ціни з метою отримання перемоги у відкритих торгах.

Всупереч вимог чинного законодавства, коливання ціни товару на ринку кожного разу при укладенні сторонами додаткових угод до договору жодним чином не обґрунтовано та документально належним чином не підтверджено, оскільки документи на підтвердження зростання ціни, додані до додаткових угод, не містять жодних даних про коливання ціни на день укладення кожної з додаткових угод за період після укладення попередньої, що вказує на порушення вимоги п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та безпідставну зміну істотних умов договору.

Тобто, укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар за відсутності підстав для цього, визначених законом, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору. Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України «Про публічні закупівлі» (аналогічна правова позиція викладених у постановах Верховного Суду від 12.09.2019 у справі №915/1868/18 та від 23 січня 2020 року у справі № 907/788/18). Отже, оскільки ТОВ «ТД МТК» не надало доказів наявності коливання ціни на ринку у відсотковому співвідношенні до ринкової ціни на момент укладення договору, то у сторін не було підстав для збільшення ціни договору на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Прокурор у позовній заяві зазначив, що з огляду на викладене вище, оспорювані додаткові угоди суперечать вимогам ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому мають бути визнані судом недійсними.

Крім того, прокурор зазначив про те, що ТОВ «ТД МТК» у зв`язку з укладенням додаткових угод зобов`язано поставити меншу кількість товару, ніж було передбачено договором, внаслідок завищення ціни товару, не може бути обґрунтованою підставою для того, щоб визнати такі дії сторін правомірними та такими, що відповідають приписам частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 21.03.2019 у справі №912/898/18, постанові ВС від 16.04.2019 у справі №915/346/18, постанові ВС від 12.02.2020 у справі №913/166/19).

Стосовно поставки бензину та дизельного палива, прокурор у позовній заяві зазначає, що Деснянська селищна рада отримала згідно видаткових накладних:

- № 1535 від 23.04.2021 бензин А-92 - 460 л по ціні 25,50 грн на загальну суму 11730,00 грн (в т.ч. ПДВ), дизельне паливо 140 л по ціні 26,46 грн на загальну суму 3704,40 грн (в т.ч. ПДВ). А всього на загальну суму 15434,40 грн. Згідно видаткової накладної №1538 від 23.04.2021 бензин А-92 - 640 л по ціні 25,50 грн на загальну суму 16320,00 грн (в т.ч. ПДВ). Згідно платіжних доручень № 1462 від 27.04.2021 та № 1463 від 27.04.2021 Деснянська селищна рада перерахувала кошти у сумі 31754,40 грн на рахунок ТОВ «ТД МТК»;

- № 1536 від 23.04.2021 бензин А-92 - 640 л по ціні 25,50 грн на загальну суму 16320,00 грн (в т.ч. ПДВ), дизельне паливо 710 л по ціні 26,46 грн на загальну суму 18786,60 грн (в т.ч. ПДВ). А всього загальну суму 35106,60 грн. Згідно платіжного доручення № 1460 від 27.04.2021 Деснянська селищна рада перерахувала кошти у сумі 35106,60 грн на рахунок ТОВ «ТД МТК»;

- № 1537 від 23.04.2021 бензин А-92 - 180 л по ціні 25,50 грн на загальну суму 4590,00 грн (в т.ч. ПДВ), дизельне паливо 140 л по ціні 26,46 грн на загальну суму 3704,40 грн (в т.ч. ПДВ). А всього на загальну суму 8294,40 грн. Згідно платіжного доручення № 1459 від 27.04.2021 Деснянська селищна рада перерахувала кошти у сумі 8294,40 грн на рахунок ТОВ «ТД МТК»;

- № 1539 від 23.04.2021 бензин А-92 - 50 л по ціні 25,50 грн на загальну суму 1275,00 грн (в т.ч. ПДВ). Згідно платіжного доручення № 1461 від 27.04.2021 Деснянська селищна рада перерахувала кошти у сумі 1275,00 грн на рахунок ТОВ «ТД МТК»;

- № 1867 від 11.05.2021 бензин А-92 - 1000 л по ціні 27,00 грн на загальну суму 27000,00 грн (у т.ч. ПДВ), дизельне паливо 500 л по ціні 28,02 грн на загальну суму 14010,00 грн (в т.ч. ПДВ). А всього на загальну суму 41010,00 грн. Згідно платіжного доручення № 1556 від 12.05.2021 Деснянська селищна рада перерахувала кошти у сумі 41010,00 грн на рахунок ТОВ «ТД МТК»;

- № 1870 від 11.05.2021 бензин А-92 - 1000 л по ціні 27,00 грн на загальну суму 27000,00 грн (в т.ч. ПДВ), дизельне паливо 500 л по ціні 28,02 грн на загальну суму 14010,00 грн (в т.ч. ПДВ). А всього на загальну суму 41010,00 грн. Згідно платіжного доручення № 1559 від 12.05.2021 Деснянська селищна рада перерахувала кошти у сумі 41010,00 грн на рахунок ТОВ «ТД МТК»;

- № 1869 від 11.05.2021 бензин А-92 - 1000 л по ціні 27,00 грн на загальну суму 27000,00 грн (в т.ч. ПДВ). Згідно платіжного доручення №1558 від 12.05.2021 Деснянська селищна рада перерахувала кошти у сумі 27000,00 грн на рахунок ТОВ «ТД МТК»;

-№ 1868 від 11.05.2021 бензин А-92 - 300 л по ціні 27,00 грн на загальну суму 8100,00 грн (в т.ч. ПДВ), дизельне паливо 2500 л по ціні 28,02 грн на загальну суму 70050,00 грн (в т.ч. ПДВ). А всього на загальну суму 78150,00 грн. Згідно платіжного доручення № 1557 від 12.05.2021 Деснянська селищна рада перерахувала кошти у сумі 78150,00 грн на рахунок ТОВ «ТД МТК»;

- № 1872 від 11.05.2021 бензин А-92 - 300 л по ціні 27,00 грн на загальну суму 8100,00 грн (в т.ч. ПДВ). Згідно платіжного доручення № 1561 від 12.05.2021 Деснянська селищна рада перерахувала кошти у сумі 8100,00 грн на рахунок ТОВ «ТД МТК»;

- № 1871 від 11.05.2021 бензин А-92 - 100 л по ціні 27,00 грн на загальну суму 2700,00 грн (в т.ч. ПДВ), дизельне паливо 100 л по ціні 28,02 грн на загальну суму 2802,00 грн (в т.ч. ПДВ). А всього на загальну суму 5502,00 грн. Згідно платіжного доручення № 1560 від 11.05.2021 Деснянська селищна рада перерахувала кошти у сумі 5502,00 грн на рахунок ТОВ «ТД МТК»;

- № 1873 від 11.05.2021 бензин А-92 - 100 л по ціні 27,00 грн на загальну суму 2700,00 грн (в т.ч. ПДВ), дизельне паливо 100 л по ціні 28,02 грн на загальну суму 2802,00 грн (в т.ч. ПДВ). А всього на загальну суму 5502,00 грн. Згідно платіжного доручення № 1562 від 12.05.2021 Деснянська селищна рада перерахувала кошти у сумі 5502,00 грн на рахунок ТОВ «ТД МТК»;

- № 2020 від 14.05.2021 бензин А-92 - 1000 л по ціні 27,00 грн на загальну суму 27000,00 грн (в т.ч. ПДВ). Згідно платіжного доручення № 1683 від 18.05.2021 Деснянська селищна рада перерахувала кошти у сумі 27000,00 грн на рахунок ТОВ «ТД МТК»;

- № 2019 від 14.05.2021 бензин А-92 - 500 л по ціні 27,00 грн на загальну суму 13500,00 грн (в т.ч. ПДВ), дизельне паливо 500 л по ціні 28,02 грн на загальну суму 14010,00 грн (в т.ч. ПДВ). А всього на загальну суму 27510,00 грн. Згідно платіжного доручення № 1682 від 18.05.2021 Деснянська селищна рада перерахувала кошти у сумі 27510,00 грн на рахунок ТОВ «ТД МТК»;

- № 2017 від 14.05.2021 бензин А-92 - 700 л по ціні 27,00 грн на загальну суму 18900,00 грн (в т.ч. ПДВ), дизельне паливо 2000 л по ціні 28,02 грн на загальну суму 56040,00 грн (в т.ч. ПДВ). А всього на загальну суму 74940,00 грн. Згідно платіжного доручення № 1681 від 18.05.2021 Деснянська селищна рада перерахувала кошти у сумі 74940,00 грн на рахунок ТОВ «ТД МТК»;

- № 2018 від 14.05.2021 бензин А-92 - 1500 л по ціні 27,00 грн на загальну суму 40500,00 грн (в т.ч. ПДВ), дизельне паливо 1000 л по ціні 28,02 грн на загальну суму 28020,00 грн (в т.ч. ПДВ). А всього на загальну суму 68520,00 грн. Згідно платіжного доручення № 1680 від 18.05.2021 Деснянська селищна рада перерахувала кошти у сумі 68520,00 грн на рахунок ТОВ «ТД МТК»;

- № 3618 від 27.07.2021 бензин А-92 - 500 л по ціні 28,86 грн на загальну суму 14430,00 грн (в т.ч. ПДВ). Згідно платіжних доручень № 2587 від 27.07.2021 та № 2588 від 27.07.2021 Деснянська селищна рада перерахувала кошти у сумі 14430,00 грн на рахунок ТОВ «ТД МТК».

Тобто, за фактично поставлений Деснянській селищній раді бензин в кількості 9970 л відповідачу сплачено загальну суму коштів - 267165,00 грн (11730,00 грн + 16320,00 грн + 16320,00 грн + 4590,00 грн+ 1275,00 грн+27000,00 грн + 27000,00 грн + 27000,00 грн +8100,00 грн + 8100,00 грн + 2700,00 грн + 2700,00 грн + 27000,00 грн + 13500,00 грн + 18900,00 грн + 40500,00 грн + 14430,00 грн), а за поставлене дизельне паливо в кількості 8190 л, відповідачу сплачено загалом суму коштів - 227939,40 грн (3704,40 грн + 18786,60 грн + 3704,40 грн + 14010,00 грн + 14010,00 грн + 70050,00 грн + 2802,00 грн + 2802,00 грн + 14010,00 грн + 56040,00 грн + 28020,00 грн).

Прокурор у позовній заяві зазначає, що у результаті укладення сторонами з порушенням вимог закону додаткових угод, якими незаконно збільшено ціну, з місцевого бюджету безпідставно та у надмірній сумі сплачено відповідачу кошти у сумі 24162,00 грн, чим порушено інтереси держави та яка підлягає стягненню з ТОВ «ТД МТК» на користь Деснянської селищної ради, яка обрахована виходячи з наступного.

Прокурором у позовній заяві було наведено розрахунок, щодо стягнення з відповідача 24162,00 грн.

Так, прокурор зазначив, що виходячи з первісної ціни у договорі № 171 від 19.04.2021 за 1 л бензину А- 92 - 25,50 грн (з ПДВ) та дизельного палива - 26,46 грн (з ПДВ), без урахування додаткових угод, Деснянська селищна рада за отриманий бензин повинна була сплатити 254235,00 грн з ПДВ (9970 л х 25,50 грн), а за дизельне паливо - 216707,40 грн (8190 л х 26,46 грн). Таким чином, різниця між сумою коштів, які фактично сплачено ТОВ «ТД МТК» за бензин А-92 та дизельне паливо по ціні згідно додаткових угод та сумою за бензин та дизельне паливо по ціні відповідно до договору№ 171 від 19.04.2021, без урахування додаткових угод, становить 24162,00 грн (495104,40 грн - 470942,40 грн):

- 12930 грн за бензин марки А- 92 (267165,00 грн - 254235,00 грн);

- 11232 грн за дизельне паливо (227939,40 грн - 216707,40 грн)

Прокурор у позовній заяві зазначає, що відповідачем у порушення вимог ст. 526, 629 ЦК України допущено неналежне виконання умов договору №171 від 19.04.2021, як наслідок, органу місцевого самоврядування (Деснянській селищній раді) недопоставлено 507,06 літрів бензину марки А-92 (12930 грн : 25,50 грн) та 424,49 літрів дизельного палива (11232 грн : 26,46 грн), за рахунок чого постачальником безпідставно набуто майно (кошти) у сумі 24162,00 грн.

Викладаючи позовні вимоги прокурор у позовній заяві зазначив, що визнання недійсною будь-якої додаткової угоди тягне за собою визнання недійсними всіх послідуючих додаткових угод, оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично незаконною. Враховуючи, що внесення змін додатковими угодами № 1 від 07.05.2021 та № 2 від 27.07.2021 до договору №171 від 19.04.2021 вчинено у порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», тобто належним чином не обґрунтовано та суперечать інтересам суспільства в особі територіальної громади Деснянської селищної ради, а тому на думку прокурора додаткові угоди підлягають визнанню недійсними у судовому порядку, а кошти, отримані на виконання додаткових угод, підлягають поверненню.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником торгів за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1)зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2)зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі тощо.

Згідно п.8 ч.2 ст.22 Закону України "Про публічні закупівлі" тендерна документація має містити проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України "Про публічні закупівлі" не містить виключень з цього правила.

Отже, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов:

- відбувається за згодою сторін;

- порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації);

- підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником);

- ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%;

- загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Обґрунтовуючи підстави на підписання додаткових угод та збільшення ціни товару відповідач, зокрема, посилається на експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-7569 від 27.04.2021 та експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-7922 від 20.07.2021, які не містять даних про коливання ціни в бік збільшення, а свідчать про розмір середніх цін палива у мережах заправок на певну дату.

Так, Деснянська селищна рада та ТОВ «ТД МТК» підписали додаткові угоди про збільшення ціни на бензин та дизельне паливо, внаслідок чого вартість 1 л, бензину марки А-92 збільшилася для органу місцевого самоврядування на 13,18%, а обсяг поставки зменшився на 2582,08 л, та вартість 1 л дизельного палива збільшилась на 9,30%, а обсяг поставки зменшився на 1341,951 л.

Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1-3 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частиною 1 статті 207 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно ч.1 ст.188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. При цьому сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це іншій стороні договору. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у 20-денний строк після одержання пропозиції повідомляє іншу сторону про результати такого розгляду.

Тобто, зміна умов договору відбувається за згодою обох сторін.

Так, пунктом 11.1 договору передбачено, що зміни та доповнення до цього Договору вважаються чинними лише у тому випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та підписані уповноваженими представниками сторін.

Будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно і у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена у договорі купівлі-продажу/поставки.

Позивач-2, маючи право на отримання товару по ціні, визначеній в укладеному сторонами договорі, підписав додаткові угоди, внаслідок чого ціна товару значно збільшилася, а обсяг поставки товару за договором істотно зменшився, що призвело до повного нівелювання результатів відкритих торгів.

Метою регулювання, передбаченого Законом України "Про публічні закупівлі", закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Стаття 652 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

З наведеного вбачається, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів.

Тобто, обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.

Згідно ст.5 Закону "Про публічні закупівлі", закупівлі здійснюються за принципом відкритості та прозорості на всіх їх стадіях; метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Перемога у тендері (закупівлі за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення шляхом укладення додаткової угоди є недобросовісною практикою з боку продавця.

Більш того, слід зазначити, що сторони не могли не розуміти особливостей функціонування ринку бензину та дизельного палива (коливання цін), що було прогнозовано, а тому вони не були позбавлені можливості визначити у договорі порядок зміни ціни, зокрема, які коливання ціни надають право на перерахунок ціни (порогові показники), формулу розрахунку нової ціни, якими саме документами має підтверджуватися коливання цін на ринку товару.

Чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які саме органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання. Такі органи і документи можуть визначатися замовником при формуванні тендерної документації, а сторонами - при укладенні договору (відповідно до тендерної документації).

Суд звертає увагу на те, що постачальнику необхідно не лише довести підвищення ціни на товар на ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі, він також повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також повинен довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги документи/докази наявні у матеріалах справи, суд доходить висновку, що факти коливання цін за певні періоди дії договору не були доведені відповідачем.

Суд зазначає, що законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах та бере до уваги те, що позивач-2, як сторона договору, розпоряджався не власними коштами, а коштами держави, коштами платників податків і таке розпорядження у даному випадку було неефективним, здійсненим на шкоду інтересам держави та всіх платників податків до бюджету з порушенням норм Закону України "Про публічні закупівлі" та засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами).

Суд дійшов висновку, що сторони договору допустили зловживання своїм правом на зміну умов договору, а дії відповідача кваліфікує як недобросовісні.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 по справі №915/1868/18 наголосив, щоможливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 3 Закону "Про публічні закупівлі".

З огляду на зазначене, визнання додаткових угод до договору недійсними, у силу їх невідповідності вимогам Закону України "Про публічні закупівлі", не є належним способом захисту прав, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону та не породжує будь-яких правових наслідків.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про нікчемність додаткових угод №1 від 07.05.2021 та №2 від 26.07.2021 до Договору, згідно ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі", що відповідно не породжує жодних правових наслідків для сторін, а відповідно, правовідносини між позивачем-2 та відповідачем у період з 19.04.2021 до 27.07.2021 регулюються Договором від 19.04.2021 № 171.

Відтак, позов прокурора у частині вимог про визнання недійсними додаткових угод, як таких що не відповідають вимогам частини 5 статті 41 ЗУ "Про публічні закупівлі", не підлягає задоволенню, оскільки у разі невідповідності перерахованих правочинів указаній нормі, вони є недійсними в силу закону (нікчемними).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 червня 2021 року у справі №927/491/19.

При цьому, позовна вимога про стягнення коштів з відповідача може бути розглянута судом як вимога про застосування правових наслідків недійсності нікчемного правочину. Для з`ясування наявності підстав для стягнення коштів з відповідача, суд має визначити чи є спірні додаткові угоди нікчемними.

Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду викладеними у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19, обставини якої є подібними до даної справи, відтак є обов`язковими для врахування судом першої інстанції у силу частини 4 статті 236 ГПК України.

Стосовно позовної вимоги щодо стягнення з відповідача 24162,00 грн суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 712 ЦК України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Відповідно до ч.1 ст.670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Обов`язок повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 ЦК "Купівля-продаж".

Нікчемність додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються Договором.

Тобто, і поставка товару, і його оплата здійснювалися сторонами відповідно до умов укладеного Договору.

Пунктом 9.1. договору сторони передбачили, що Договір набирає чинності з дня підписання Договору та діє по 31.12.2021 (або до повного виконання Сторонами своєї зобов`язань до Договору).

Відтак підстави для зарахування вказаних коштів у рахунок оплати майбутніх поставок товару, відсутні.

Виходячи з первісної ціни у договорі №171 від 19.04.2021 за 1 л бензину А- 92 - 25,50 грн (з ПДВ) та дизельного палива - 26,46 грн (з ПДВ), без урахування додаткових угод, Деснянська селищна рада за отриманий бензин повинна була сплатити 254235,00 грн з ПДВ (9970 л х 25,50 грн), а за дизельне паливо - 216707,40 грн (8190 л х 26,46 грн).

Тобто, різниця між сумою коштів, які фактично сплачено за товар по ціні згідно додаткових угод та сумою за товар по ціні відповідно до договору №171 від 19.04.2021, без урахування додаткових угод, становить 24162,00 грн (495104,40 грн - 470942,40 грн):

- 12930,00 грн за бензин марки А-92 (267165,00 грн - 254235,00 грн);

- 11232,00 грн за дизельне паливо (227939,40 грн - 216707,40 грн).

Відповідно, отримана відповідачем оплата у сумі 24162,00 грн за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з відповідача на підставі ч.1 ст.670 ЦК України.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин, у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у частині стягнення з відповідача на користь позивача-2 - 24162,00 грн підлягають задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

Згідно частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки за висновком суду нікчемні додаткові угоди були підписані внаслідок неправомірних дій обох сторін в однаковій мірі, як Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія" так і Деснянської селищної ради, суд вважає, що судові витрати мають бути покладені на позивача-2 та відповідача у рівних частинах у сумі 1135,00 грн на кожного.

Керуючись ст. 42, 73-81, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія" (, вул. Глобинська, 2, офіс 207/2, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49005) на користь Деснянської селищної ради (, вул. Ювілейна, 1-а, сел. Десна, Чернігівський район, Чернігівська область, 17024) 24162,00 грн.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія" (, вул. Глобинська, 2, офіс 207/2, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49005) на користь Чернігівської обласної прокуратури (, вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000) 1135,00 грн судового збору.

4.Стягнути з Деснянської селищної ради (; вул. Ювілейна, 1-а, сел. Десна, Чернігівський район, Чернігівська область, 17024) на користь Чернігівської обласної прокуратури (, вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000) 1135,00 грн судового збору.

5.В іншій частині позову відмовити.

6.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 12 січня 2022 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/