ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2022м. ДніпроСправа № 904/8364/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Риженко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Кислиці Івана Григоровича, смт. Обухівка, Дніпровський район, Дніпропетровська область

про відшкодування вартості вантажу, пошкодженого під час перевезення у розмірі 94 070, 12 грн. за договором про перевезення вантажу в міжнародному сполученні.

Представники:

Від позивача: Задворна Н.М., ордер серії АА № 1144387 від 01.09.2021, адвокат

Від відповідача: не з`явився

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Кислиці Івана Григоровича про відшкодування вартості вантажу, пошкодженого під час перевезення у розмірі 94 070, 12 грн. за договором про перевезення вантажу в міжнародному сполученні № 40-2020-0929 від 29.09.2020.

Ухвалою від 12.10.2021 позовну заяву залишено без руху.

08.11.2021 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 10.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи на 07.12.2021.

30.11.2021 через відділ документального забезпечення від позивача надійшло клопотання від 23.11.2021 за вих.№б/н про проведення судового у режимі відеоконференції, яким просить суд провести розгляд справи у зазначений час в режимі відеоконференції за допомогою сервісу EASYCON.

Ухвалою суду від 01.12.2021 у задоволенні клопотання позивача від 23.11.2021 про проведення судового у режимі відеоконференції відмовлено.

06.12.2021 від відповідача надійшов відзив, в якому він проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити в їх задоволенні.

Крім того, відповідач надав заяву, в якій просив судове засідання, призначене на 07.12.2021 проводити без його участі.

Ухвалою суду від 07.12.2021 вирішено відкласти розгляд справи по суті в межах розумного строку на 18.01.2022 об 11:45 год.

14.12.2021 від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 16.12.2021 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" про участь у судовому засіданні, призначеному на 18.01.2022.

30.12.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив.

14.01.2021 від відповідача надійшли пояснення по справі, а також заява про розгляд справи без його участі

18.01.2022 позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

18.01.2022 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

29.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАММЛЕР УКРАЇНА» та Фізичною особою-підприємцем Кислиця Іваном Григоровичем було укладено Договір про перевезення вантажу в міжнародному сполученні № 40-2020-0929 (далі - Договір).

21.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Керрі Україна" (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАММЛЕР УКРАЇНА» Експедитор) було укладено Договір-заявку на перевезення вантажу в міжнародному сполученні №66 (надалі Договір-заявка).

26.04.2021, на виконання умов Договору, ТОВ «ЗАММЛЕР УКРАЇНА» та ФОП Кислиця І.Г. уклали Заявку на надання транспортно-експедиційних послуг, відповідно до умов якої відповідач у період з 21.04.2021 - 06.05.2021 здійснив перевезення товарів ТОВ «Керрі Україна» на 24 паллетах, вагою 15 448,8 кг., за маршрутом Millenium Logistic Park, Budunek A3, str. 3 Maja 8, 05-800 Pruszkow TMM EXPRESS - Компресорна, 3, с. Білогородка, Київська обл., 08140 ДП Шенкер, автомобілем Рено Магнум НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що підтверджується Міжнародною товарно-транспортною накладною (СМR) № 1 від 27.04.2021.

06.05.2021 під час розвантаження вантажу було виявлено пошкодження частини вантажу, що перевозився відповідачем, на підтвердження чого вантажоодержувачем та водієм відповідача було складено Акт пошкодження № 06.05.2021 від 05.06.2021 та відмітку про складення такого Акту пошкодження було проставлено в СМR №1 від 27.04.2021.

28.05.2021 ТОВ «Керрі Україна» звернувся до позивача з претензією про відшкодування збитків, завданих пошкодженням вантажу, з огляду на той факт, що відповідно до п. 5.2.1. Договору-заявки, ТОВ «ЗАММЛЕР УКРАЇНА» несе перед ТОВ «Керрі Україна» відповідальність за втрату вантажу, прийнятого до перевезення у розмірі вартості втраченого вантажу.

18.06.2021 позивач виконав свої зобов`язання перед ТОВ «Керрі Україна» у повному обсязі та здійснив оплату пошкодженого вантажу у сумі 94 070,12 грн., згідно з виставленою претензією.

В свою чергу, позивач 03.06.2021 направив Відповідачу претензію №0306 про компенсацію нанесених збитків, завданих пошкодженням вантажу.

Однак позивачем було допущено механічну помилку в зазначенні кількості пошкоджених коробів з товаром (було зазначено 19 замість 79), при цьому сума претензії була вказана правильна та було додано претензію ТОВ «Керрі Україна».

17.06.2021, відповідач надіслав на електронну адресу позивача лист №40-2020-0929/1, в якому зазначив про необхідність надання йому додаткового часу для розгляду претензії.

19.07.2021 відповідач надіслав на електронну адресу позивача лист №40-2020-0929/2, в якому зазначив, що в претензії позивача наявна помилка в зазначенні кількості пошкоджених коробів з товаром (зазначено 19 коробів замість 79) та про необхідність утворення комісії по оформленню документів на приймання-здачу товару за участю ФОП Кислиця І.Г., ТОВ «ЗАММЛЕР УКРАЇНА» та ТОВ «Керрі Україна».

22.07.2021 позивач надіслав відповідачу лист, в якому зазначив, що в претензії № 0306 від 03.06.2021 було помилково зазначено невірну кількість коробів та додав виправлену претензію.

10.08.2021 позивач надіслав на електронну адресу позивачу лист №40-2020-0929/2, в якому повторно зазначив про необхідність вжиття заходів, а саме - створення комісії по оформленню документів на приймання-здачу товару за участю ФОП Кислиця І.Г., ТОВ «ЗАММЛЕР УКРАЇНА» та ТОВ «Керрі Україна».

Таким чином, відповідач збитки у розмірі 94 070,12 грн. не сплатив, що і стало причиною звернення позивача до господарського суду з даною позовною заявою.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач проти позову заперечив, зазначив, що листами від 17.06.2021 № 40-2020-0929/1, від 19.07.2021 № 40-2020-0929-2, від 10.08.2021 № 40-2020-0929/2 неодноразово звертався до позивача з проханням створити комісію по оформленню документів по прийманню-здачі товару за участю представників позивача, відповідача та ТОВ «Керрі Україна», але комісія не була створена.

Крім того, відповідач зазначає, що наданий позивачем до матеріалів справи Акт звірки взаємних розрахунків за період: січень 2020 року по вересень 2021 року на суму 94 070,12 коп. не містить таких складових як вартість кожного товару (коробу); кількість пошкодженого товару; дату його складання; підпису відповідача.

Також відповідач наголосив, що позивачем, в порушення ст. 13, 74, 77 ГПК України не було надано до матеріалів позовної заяви належних та допустимих доказів на підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди в розмірі 94 070, 12 грн. Так, в матеріалах справи відсутні дефектний акт та висновок експертизи, з яких було б видно: який саме вантаж (товар) пошкоджений під час перевезення, внаслідок чого та в якій кількості; який вантаж (товар) підлягає відновлювальному ремонту, а який знищенню; яка ринкова вартість ремонту пошкодженого вантажу (товару) під час перевезення; яка ринкова вартість нового вантажу (товару), що був пошкоджений під час перевезення і не підлягав ремонту.

Зазначені документи повинні бути складені особами з відповідними на те повноваженнями, в присутності представника відповідача.

Також матеріали справи не містять доказів в підтвердження вини водія автомобіля, а відповідно і відповідача, у завданні пошкоджень товару під час перевезення за договором перевезення у міжнародному сполученні № 40-2020-0929 від 29.09.2020.

В порушення п. 2.4, п. 2.5 договору перевезення у міжнародному сполученні № 40-2020-0929 від 29.09.2020 водій автомобіля не був допущений до завантаження транспортного засобу представниками позивача.

Отже, відповідач вважає, що в задоволенні позову ТОВ «ЗАММЛЕР УКРАЇНА» до ФОП Кислиці І.Г. про відшкодування вартості вантажу, пошкодженого під час перевезення за договором про перевезення вантажу в міжнародному сполученні, у розмірі 94 070 грн. 12 коп. необхідно відмовити.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ПОЗИВАЧА НА ВІДЗИВ.

Щодо тверджень відповідача, що він 17.06.2021 та 10.08.2021 звертався до позивача з пропозицією створення комісії по оформленню документів та прийманні-здачі товару, позивач зазначає, що його пропозицію неможливо задовольнити після передачі товару вантажоодержувачу. Більш того, як у вантажоодержувача, так і у позивача, як Експедитора, відсутній обов`язок створення комісії, відповідно до умов законодавства.

Позивач наголошує, що на підтвердження факту настання факту пошкодження товару (вантажу, що перевозився), позивачем було надано саме Акт пошкодження №06.05.2021 від 05.06.2021 за підписом водія та відмітку про складення такого Акту пошкодження було проставлено в СМR №1 від 27.04.2021 - необхідність наявності зазначених документів при пошкодженні вантажу регламентована розділом 15, Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997. Конвенція КДПВ не містить інших застережень та зобов`язань.

Також позивач звертає увагу суду, що він не має обов`язку відповідно до законодавства надавати висновок експертизи щодо кількості пошкодженого вантажу, а достатньо підпису водія у Акті пошкодження та СМR, з яких вбачається відсутність застережень водія щодо його незгоди з кількістю пошкодженого вантажу.

Щодо твердження відповідача про те, що документи повинні були бути складені в його присутності, то позивач не має змоги забезпечувати присутність відповідача в місці розвантаження товарів, а відповідач повинен самостійно організовувати даний процес, оскільки він є стороною договору з позивачем та, відповідно до умов такого договору та законодавства, є відповідальним за збереження вантажу, прийнятого до перевезення.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є обставини щодо наявності підстав для відшкодування вартості вантажу, пошкодженого при його перевезенні в міжнародному сполученні.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

29.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАММЛЕР УКРАЇНА» (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Кислиця Іваном Григоровичем (перевізник) було укладено Договір про перевезення вантажу в міжнародному сполученні № 40-2020-0929 (далі - Договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що замовник доручає, а перевізник на умовах даного Договору надає послуги з виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні згідно заявок Замовника, які можуть бути надані як окремим документом, так і шляхом надання інформації щодо необхідності перевезення електронною поштою.

21.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Керрі Україна" (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАММЛЕР УКРАЇНА» (Експедитор) було укладено Договір-заявку на перевезення вантажу в міжнародному сполученні №66 (надалі Договір-заявка).

Пунктом 1.2. договору встановлено, що перевізник зобов`язується доставити зазначений в заявках замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу, а замовник зобовязується сплатити встановлену в заявках плату за належне виконання перевізником своїх зобов`язань (п. 1.2. договору).

За умовами п. 2.1 договору перевізник зобов`язаний забезпечити подання транспортного засобу під завантаження в узгоджені Сторонами в заявці строки і в стані, в усіх відношеннях, придатному для автомобільних перевезень вантажу (відповідно до санітарних, технічних, гігієнічних, нормативних та інших вимог), з урахуванням вимог заявки, типу вантажу, а також міжнародним угодам щодо перевезення.

26.04.2021, на виконання умов Договору, ТОВ «ЗАММЛЕР УКРАЇНА» та ФОП Кислиця І.Г. уклали Заявку на надання транспортно-експедиційних послуг, відповідно до умов якої відповідач у період з 21.04.2021 - 06.05.2021 здійснив перевезення товарів ТОВ «Керрі Україна» на 24 паллетах, вагою 15 448,8 кг., за маршрутом Millenium Logistic Park, Budunek A3, str. 3 Maja 8, 05-800 Pruszkow TMM EXPRESS - Компресорна, 3, с. Білогородка, Київська обл., 08140 ДП Шенкер, автомобілем Рено Магнум НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що підтверджується Міжнародною товарно-транспортною накладною (СМR) № 1 від 27.04.2021.

06.05.2021 під час розвантаження вантажу було виявлено пошкодження частини вантажу, що перевозився відповідачем, на підтвердження чого вантажоодержувачем та водієм відповідача було складено Акт пошкодження № 06.05.2021 від 05.06.2021 та відмітку про складення такого Акту пошкодження було проставлено в СМR №1 від 27.04.2021.

У п. 4.1. Договору зазначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань по даному Договору, Сторони несуть взаємну відповідальність згідно чинного законодавства України.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що у випадку покладення однією зі Сторін, виконання зобов`язання за цим Договором на третю особу, відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання такою третьою особою несе Сторона за цим Договором. Перевізник несе повну матеріальну відповідальність за всі діяння третіх осіб, залучених ним для виконання Заявок Замовника, у тому числі водіїв та інших осіб та за всі спричинені збитки такими особами Замовнику та особам, зазначеним у п. 4.14. цього Договору.

Пункт 4.3. Договору встановлює, що Перевізник відповідає за збереження вантажу у повному обсязі з моменту прийняття його до перевезення і до моменту його видачі вантажоодержувачу.

У п. 4.4. Договору погоджено, що Перевізник несе повну матеріальну відповідальність за повну або часткову нестачу/втрату вантажу або його пошкодження/псування, що трапилося в проміжок часу між прийняттям вантажу до перевезення та його здачею належному вантажоодержувачу відповідно до чинного законодавства України. Виконавець не може посилатися на дефекти автомобіля, яким він користується для здійснення перевезень, та на вину особи, у якої був орендований автомобіль, та агентів такої особи як на підставу звільнення його від відповідальності.

У випадку втрати/ нестачі/ пошкодження/ псування (підмочки, деформації, розриву і т. і.) одиниць завантаження, Виконавець компенсує Замовнику повну фактурну вартість продукції в пошкодженій/ зіпсованій одиниці завантаження.

Виконавець також зобов`язаний відшкодувати: плату за перевезення, а також інші витрати, пов`язані із перевезенням вантажу, повністю - у випадку втрати всього вантажу, і пропорційно (відповідно до розміру збитків) - при частковій втраті вантажу.

У випадку неналежного виконання Виконавцем своїх обов`язків, враховуючи випадки пошкодження або незбереження вантажу, Виконавець додатково до оплати претензії згідно інвойсної вартості товару сплачує Замовнику 20% ПДВ від вартості пошкодженого/втраченого товару.

Сторони домовились, що вважають одиницею завантаження короб/кейс (продукція, засоби пакування, маркування, етикетки та ін.), що входить в єдине вантажне місце.

Пункт 4.15. Договору зауважує, що Перевізник несе повну матеріальну відповідальність за псування майна Замовника/Вантажовідправника/Вантажоодержувача/третіх осіб в розмірі фактично спричинених збитків, відповідно до виставлених претензій зазначених осіб.

28.05.2021 ТОВ «Керрі Україна» звернувся до позивача з претензією про відшкодування збитків, завданих пошкодженням вантажу, з огляду на той факт, що відповідно до п. 5.2.1. Договору-заявки, ТОВ «ЗАММЛЕР УКРАЇНА» несе перед ТОВ «Керрі Україна» відповідальність за втрату вантажу, прийнятого до перевезення у розмірі вартості втраченого вантажу.

18.06.2021 позивач виконав свої зобов`язання перед ТОВ «Керрі Україна» у повному обсязі та здійснив оплату пошкодженого вантажу у сумі 94 070,12 грн., згідно з виставленою претензією, що підтверджується платіжним дорученням № 8810 від 18.06.2021 на суму 94 070,12 грн.

В свою чергу, позивач 03.06.2021 направив Відповідачу претензію №0306 про компенсацію нанесених збитків, завданих пошкодженням вантажу.

Однак, позивачем було допущено механічну помилку в зазначенні кількості пошкоджених коробів з товаром (було зазначено 19 замість 79), при цьому сума претензії була вказана правильна та було додано претензію ТОВ «Керрі Україна».

17.06.2021 відповідач надіслав на електронну адресу позивача лист №40-2020-0929/1, в якому зазначив про необхідність надання йому додаткового часу для розгляду претензії.

19.07.2021 відповідач надіслав на електронну адресу позивача лист №40-2020-0929/2, в якому зазначив, що в претензії позивача наявна помилка в зазначенні кількості пошкоджених коробів з товаром (зазначено 19 коробів замість 79) та про необхідність утворення комісії по оформленню документів на приймання-здачу товару за участю ФОП Кислиця І.Г., ТОВ «ЗАММЛЕР УКРАЇНА» та ТОВ «Керрі Україна».

22.07.2021 позивач надіслав відповідачу лист, в якому зазначив, що в претензії № 0306 від 03.06.2021 було помилково зазначено невірну кількість коробів та додав виправлену претензію.

10.08.2021 відповідач надіслав на електронну адресу позивачу лист №40-2020-0929/2, в якому повторно зазначив про необхідність вжиття заходів, а саме - створення комісії по оформленню документів на приймання-здачу товару за участю ФОП Кислиця І.Г., ТОВ «ЗАММЛЕР УКРАЇНА» та ТОВ «Керрі Україна».

Несплата відповідачем збитків, завданих пошкодженням вантажу, стала причиною звернення позивача до суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо) (ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України).

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами (ч. 3 ст. 929 Цивільного кодексу України).

Експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб (ч. 1 ст. 932 Цивільного кодексу України).

У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору (ч. 2 ст. 932 Цивільного кодексу України).

Перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них (ст. 908 Цивільного кодексу України).

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі (ч. 2 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк (ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст. 920 Цивільного кодексу України).

У разі прострочення доставки вантажу перевізник зобов`язаний відшкодувати другій стороні збитки, завдані порушенням строку перевезення, якщо інші форми відповідальності не встановлені договором, транспортними кодексами (статутами) (ст. 923 Цивільного кодексу України).

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (ч. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

До будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін застосовується Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вчинена в м. Женеві 19.05.1956 (далі - Конвенція), до якої Україна приєдналась 01.08.2006 (ч. 1 ст. 1 Конвенції).

Перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки (ч. 1 ст. 17 Конвенції).

Однак, перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу, його ушкодження чи затримка його доставки стались внаслідок дій або недогляду позивача, внаслідок інструкцій позивача, не викликаних діями або недоглядом з боку перевізника, внаслідок дефекту вантажу чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути (ч. 2 ст. 17 Конвенції).

Тягар доказу того, що втрата вантажу, його ушкодження чи затримка доставки викликані обставинами, зазначеними в пункті 2 статті 17, лежить на перевізнику (ч. 1 ст. 18 Конвенції).

Вважається, що мало місце прострочення доставки, якщо вантаж не був доставлений в узгоджений термін або, якщо вантаж не був доставлений в узгоджений термін, фактична тривалість перевезення з урахуванням обставин справи, і зокрема, у випадку часткового завантаження транспортного засобу, часу, необхідного при звичайних умовах для комплектації вантажів для повного завантаження, перебільшує час, який був би необхідний сумлінному перевізнику (ст. 19 Конвенції).

Виходячи з вищенаведених умов Договору, норм чинного законодавства України та норм Конвенції слід дійти висновку, що перевізник несе відповідальність за втрату або пошкодження вантажу з моменту його прийняття до перевезення та до моменту його передачі вантажоодержувачу, який у випадку невідповідності вантажу умовам, зазначеним у вантажній накладній, має належним чином засвідчити цей факт та своєчасно заявити про це перевізнику, а у випадку не виконання цих умов вже лише факт отримання ним вантажу є доказом того, що він отримав вантаж у належному стані.

Позивач перш за все повинен довести сам факт заподіяння шкоди. Лише в цьому випадку можна застосовувати таку міру відповідальності як відшкодування шкоди або стягнення збитків, адже в протилежному випадку відсутній предмет спору.

При цьому, якщо вина заподіювача шкоди презюмується, то наявність самої шкоди - ні. Це треба доводити належними та допустимими доказами саме позивачу.

Як підтверджено матеріалами справи, вантаж було перевезено відповідно до міжнародної вантажної накладної (CMR № 1 від 27.04.2021) та видано одержувачу 06.05.2021, що підтверджується відповідною відміткою у вказаній міжнародній вантажній накладній (графа 24).

В той же час, в графі 24 (нижній правий кут CMR №1) поряд із відтиском печатки ДП "ШЕНКЕР" та підписом одержувача зазначено, що при отриманні вантажу складено акт пошкодження (т. 1 а.с. 118).

Тобто вантажоодержувач ДП "ШЕНКЕР" прийняв товар із зауваженнями щодо його якості, а саме: при виватаженні транспортного засобу було виявлено пошкодження артикулу 20275612/ у кількості 80 штук (2 палети) мокрі. 6 палет замотані чорною стрейч плівкою (знизу є висип), що в середині - не видно, причіп машини пошкоджений.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що в день доставки вантажу, його отримувач негайно заявив перевізнику про псування частини вантажу

Якщо одержувач приймає вантаж без належної перевірки його стану разом з перевізником або не робить заяви перевізнику, яка вказує на загальний характер втрат або пошкоджень, щонайпізніше в момент прийняття вантажу у випадку, коли втрата або пошкодження є очевидними, і не пізніше семи днів від дня отримання вантажу, виключаючи недільні та святкові дні, у випадку, коли втрата або пошкодження не є очевидними, то факт отримання ним вантажу є первинним доказом того, що він отримав вантаж у такому стані, який описано у вантажній накладній. У випадку втрати або пошкодження, які не є очевидними, відповідна заява повинна бути зроблена у письмовій формі (ч. 1 ст. 30 Конвенції).

Якщо стан вантажу був належним чином перевірений одержувачем та перевізником, докази, що суперечать результатам цієї перевірки, допускаються тільки у випадку, коли втрата або пошкодження не є очевидними і за умови, що одержувач належним чином зробив перевізнику заяву у письмовій формі протягом семи днів від дня перевірки, виключаючи недільні та святкові дні (ч. 2 ст. 30 Конвенції).

Частиною ч. 1 ст. 30 Конвенції не визначена форма заяви вантажоодержувача про загальний характер втрат або пошкоджень вантажу, коли втрата або пошкодження є очевидними.

Вимога до письмової форми передбачена лише у випадку втрати або пошкодження вантажу, які не є очевидними.

В той же час, незважаючи на необов`язковість в даному випадку саме письмової форми заяви про пошкодження вантажу, вантажоодержувач ДП "ШЕНКЕР" шляхом проставляння в міжнародній товарно-транспортній накладній помітки про виявлення неякісного товару в момент прийняття вантажу зробив заяву перевізнику про пошкодження частини товару.

Таким чином, враховуючи той факт, що міжнародна вантажна накладна підписана вантажоодержувачем ДП "ШЕНКЕР" із зауваженнями щодо якості вантажу, беручи до уваги презумпцію вини перевізника у заподіянні шкоди та відсутність жодних пояснень водія про причини відмови від підписання Акту про виявлення неякісного товару, колегія суддів вважає, що господарський суд прийшов до передчасного висновку про відсутність належних, достатніх та достовірних доказів, які підтверджують факт псування вантажу під час його перевезення відповідачем.

Слід зазначити, що згідно п. 29.13. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні Експедирування швидкопсувного вантажу, що перевозиться в автомобілях-рефрижераторах за пломбою вантажовідправника, виконується перевізнком.

Перевізник несе відповідальність за цілісність пломби при перевезенні, доставку вантажу в установлений термін, а також якість (сортність) вантажу, якщо втрата якості або пониження сортності виникли внаслідок порушення температурного режиму при перевезенні, несправності холодильного устаткування автомобіля-рефрижератора або затримки в дорозі.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів факт підписання ванажоодержувачем міжнародної товарно-транспортної накладної CMR №1 із зауваженнями щодо якості вантажу, є первинним доказом того, що він отримав вантаж у такому стані, який описано у вантажній накладній.

Якщо, відповідно до положень цієї Конвенції, перевізник зобов`язаний компенсувати повну або часткову втрату вантажу, така компенсація розраховується на підставі вартості вантажу в місці і під час прийняття його для перевезення (ч. 1 ст. 23 Конвенції).

Вартість вантажу визначається на підставі біржового котирування чи, за відсутності такого, на підставі поточної ринкової ціни, чи, за відсутності біржового котирування або поточної ринкової ціни, на підставі звичайної вартості товару такого ж роду і якості (ч. 2 ст. 23 Конвенції).

Крім того, підлягають відшкодуванню: плата за перевезення, мито, а також інші платежі, пов`язані з перевезенням вантажу, цілком у випадку втрати всього вантажу й у пропорції, що відповідає розміру збитку, при частковій втраті; інший збиток відшкодуванню не підлягає (ч. 4 ст. 23 Конвенції).

У випадку прострочення доставки, якщо позивач доведе, що прострочення завдало збитку, перевізник компенсує такий збиток, який не може перевищувати плату за перевезення (ч. 5 ст. 23 Конвенції).

Відповідно до ст. 25 Конвенції, якщо перевізник зобов`язаний компенсувати повну або часткову втрату вантажу, така компенсація розраховується на підставі вартості вантажу в місці і під час прийняття його перевезення.

З огляду на усе вищевикладене, суд приходить до висновку, що Позивачем доведено належними та допустимими доказами заподіяння йому збитків, протиправну поведінку Відповідача та відповідно причинного зв`язку між збитками та протиправною поведінкою Відповідача, а тому позовні вимоги про компенсацію вартості зіпсованого вантажу підлягають задоволенню у сумі - 94 070,12грн.

Суд не приймає заперечення відповідача, щодо тверджень, що він 17.06.2021 та 10.08.2021 звертався до позивача з пропозицією створення комісії по оформленню документів та прийманні-здачі товару, оскільки пропозицію неможливо задовольнити після передачі товару вантажоодержувачу.

Крім того, Акт пошкодження №06.05.2021 від 05.06.2021 за підписом водія та відмітку про складення такого Акту пошкодження було проставлено в СМR №1 від 27.04.2021 - необхідність наявності зазначених документів при пошкодженні вантажу регламентована розділом 15, Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997. Конвенція КДПВ не містить інших застережень та зобов`язань.

Також позивач не має обов`язку відповідно до законодавства надавати висновок експертизи щодо кількості пошкодженого вантажу, а достатньо підпису водія у Акті пошкодження та СМR, з яких вбачається відсутність застережень водія щодо його незгоди з кількістю пошкодженого вантажу.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73- 79, 86, 91, 129, 165, 202, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" до Фізичної особи-підприємця Кислиці Івана Григоровича про відшкодування вартості вантажу, пошкодженого під час перевезення у розмірі 94 070, 12 грн. за договором про перевезення вантажу в міжнародному сполученні - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кислиці Івана Григоровича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" (04116, м.Київ, вул. Провіантська, буд. 3, ідентифікаційний код 35007717) 94 070,12 грн. вартості вантажу, пошкодженого при перевезенні, судовий збір у сумі 2 270,00 грн., про що видати наказ.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 21.01.2022.

Суддя Н.Г. Назаренко