УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Київ

20.01.2022Справа № 910/614/22

За позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, 01032)

До Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТЛЕКС-ЕНЕРДЖІ" (вул. Велика Житомирська, буд. 33, м. Київ, 01601)

про стягнення 5 958 203, 84 грн

Суддя Бондаренко-Легких Г.П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі за текстом - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТЛЕКС-ЕНЕРДЖІ" (далі за текстом - відповідач) про стягнення 5 958 203,84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача його зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 1910-02024 від 04.11.2020, в частині оплати наданих послуг за період з квітня 2021 року до липня 2021 року включно. У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 4 982 269, 35 грн основного боргу, 383 349, 98 грн пені, 348 758, 84 грн штрафу, 170 543, 64 грн інфляційних втрат, та 73 282, 03 грн 3 % річних. Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви, з наступних підстав.

Згідно з частинами 1, 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Таким чином, позовна заява повинна містити підпис особи, яка відповідно до установчих документів правомочна діяти в інтересах юридичної особи або підпис особи, яка відповідно до вимог закону наділена правом підписання відповідних документів.

Подана до Господарського суду міста Києва позовна заява Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" підписана представником, адвокатом Катериною Мацанек.

На підтвердження повноважень Катерини Мацанек на підписання позовної заяви заявником додано до останньої довіреність № 28/12-9 від 28.12.2021, відповідно до якої голова правління Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" Кудрицький Володимира Дмитровича уповноважив начальника Департаменту договірної та претензійно - позовної роботи Дирекції з правових та регуляторних питань Мацанек Катерину В`ячеславівну вчиняти від імені Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" дії щодо здійснення всіх процесуальних дій та захист законних інтересів Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у всіх судах системи судоустрою України, визначеної Законом України «Про судоустрій і статус суддів» з усіма правами наданими чинним законодавством позивачеві та надав повноваження підписувати від його імені заяви.

Крім того, до позовної заяви додано копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4204/10 на ім`я Катерини Мацанек.

Інших доказів наявності у Катерини Мацанек повноважень діяти від імені позивача в порядку само представництва та/або у якості адвоката та підписувати позовні заяви до матеріалів справи не додано.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Отже, в господарському судочинстві згідно з вимогами статті 60 Господарського процесуального кодексу України допустимим доказом повноважень адвоката як особи, що підписала позовну заяву, є лише довіреність або ордер (відповідні висновки містять ухвали КГС ВС від 31.05.2018 у справі № 922/699/17, від 18.06.2018 у справі № 910/15163/17, від 25.06.2018 у справі № 924/326/17, від 13.08.2018 у справі № 910/2152/18, від 28.09.2018 у справі № 910/2396/18, від 13.04.2018 у справі № 927/675/17 та ін.).

Надана позивачем довіреність № 28/12-9 від 28.12.2021 не надає Катерині Мацанек повноважень на підписання позовної заяви від імені Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", у якості адвоката, і не надає їй повноважень діяти у порядку самопредставництва. Адже із тексту довіреності чітко вбачається, що повноваження надаються працівнику товариства - начальнику Департаменту договірної та претензійно - позовної роботи Дирекції з правових та регуляторних питань (не адвокату).

Так, згідно з підпунктом 11 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (в редакції Закону України від 02.06.2016 № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)») представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Конституцією України врегульовано правила представництва в суді іншої особи, при цьому не заборонено особі представляти себе саму. Можливість реалізації права на самопредставництво передбачена відповідними положеннями ГПК України.

Статтею 58 ГПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За частиною першою статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Верховний Суд у своєму рішенні (постанова КГС ВС від 27.07.2018 у справі № 910/9224/17) дотримується позиції, що процесуальне представництво юридичної особи може здійснюватись як в порядку самопредставництва, так і іншими особами - представниками юридичної особи за довіреністю.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами.

Відповідно, особа, яка представляє юридичну особу за довіреністю і виконує процесуальні дії на підставі повноважень, наданих їй довіреністю, виступає від імені цієї особи - довірителя, а не в порядку самопредставництва.

З огляду на викладене представник, звертаючись до суду від імені директора на підставі виданої ним довіреності, не діє у такому разі як законний представник в порядку самопредставництва.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах ВП ВС від 13.03.2018 у справі № 910/23346/16, від 21.03.2018 у справі № 916/3283/16, від 14.03.2018 у справі № 910/22324/16.

Верховний Суд у своїх рішеннях (ухвали КГС ВС від 13.03.2020 у справі № 922/2844/19, від 22.02.2021 у справі № 908/183/20) звернув увагу на те, що за загальним правилом у теорії права самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси за законом, статутом, положенням.

При цьому в згаданих ухвалах Верховний Суд зазначив, що для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначено її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВП ВС від 02.07.2020 у справі № 9901/39/20.

При цьому в своїх рішеннях Верховний Суд звертає увагу, що довіреність за відсутності доказів, передбачених частиною четвертою статті 56 ГПК України (статуту, положення, трудового договору, контракту тощо), не підтверджує повноваження особи діяти від імені відповідного органу місцевого самоврядування та державної влади в порядку самопредставництва (ухвали КГС ВС від 21.01.2020 у справі № 924/440/19, від 07.02.2020 у справі № 17/495-08, від 17.02.2020 у справі № 914/1002/19, від 20.01.2020 у справі № 910/3245/19, від 13.03.2020 у справі № 922/2844/19).

Відповідно до статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються офіційними, достовірними і можуть бути використані для будь-якого державного органу, яким є і суд.

З огляду на зазначену норму, Верховний Суд зауважує, що за відсутності в матеріалах справи документів, які б підтверджували повноваження особи представляти юридичну особу як представника (адвоката) в суді або діяти від імені юридичної особи в порядку самопредставництва, та відсутності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей, що така особа уповноважена діяти від імені юридичної особи в суді без довіреності в порядку самопредставництва, касаційна скарга у справі не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню скаржнику (ухвали КГС ВС від 07.03.2018 у справі № 921/502/17-г/8, від 23.01.2020 у справі № 905/1144/19, від 02.03.2020 у справі № 910/6718/19, від 13.03.2020 у справі № 922/2844/19, від 23.01.2020 у справі № 926/1336/19).

Отже, вирішуючи питання наявності повноважень у особи, яка звертається від імені юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування в порядку самопредставництва, суд з урахуванням вимог частини другої статті 86 ГПК України щодо оцінки вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності повинен дослідити документи, на підставі яких відповідна особа уповноважена діяти від імені органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, іншої юридичної особи незалежно від порядку її створення в порядку самопредставництва, а також перевірити наявність відповідних відомостей та документів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Здійснивши відповідну перевірку суд встановив, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні відомості щодо наявності у Катерини Мацанек повноважень діяти від імені Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в порядку самопредставництва.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на вищенаведене, оскільки позовна заява Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" від 14.01.2022 вих. № 01/1753 підписана особою, повноваження якої не підтверджені (ні як адвоката, ні як особи, яка діє у порядку самопредставництва), тобто особою, яка не має права її підписувати, суд не вбачає правових підстав для прийняття вказаної позовної заяви до розгляду.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

З урахуванням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція статті 174 Господарського процесуального кодексу України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при подані позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущеного порушення.

Суд також звертає увагу заявника на ті обставини, що у даному випадку наявні і підстави для залишення позовної заяви без руху. Оскільки позовна заява Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" не містить засобів зв`язку позивача та адреси електронної пошти, відомості про які зазначені в ЄДР, не містить всіх доказів на підтвердження обставин викладених у позовній заяві, містить не належним чином засвідчені копії документів та не містить обґрунтованого розрахунку сум, що заявлені до стягнення, зокрема, 3 % річних, інфляційних втрат та пені, зокрема, а також обґрунтування періодів прострочення відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" від 14.01.2022 вих. № 01/1753 і додані до неї документи повернути заявнику.

2. Звернути увагу позивача, що згідно ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Г.П. Бондаренко-Легких