ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2022 р. Справа №909/164/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.

Суддів Матущак О.І.,

Якімець Г.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області від 06.08.2021 №1446/10-05(вх. суду від 16.08.2021 №01-05/2779/21)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.07.2021 (повний текст складено 19.07.2021, суддя Рочняк О.В., м. Івано-Франківськ)

у справі №909/164/21

за позовом: керівника Калуської окружної прокуратури

в інтересах держави в особі:

- Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області, смт. Вигода Долинського району Івано-Франківської області,

- Івано-Франківської обласної державної адміністрації, м. Івано-Франківськ

-Долинської районної державної адміністрації, м. Долина Івано-Франківської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім", м. Калуш Івано-Франківської області

про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати 167 631 грн 08 коп.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

У лютому 2021 року керівник Калуської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом в інтересах держави в особі Вигодської селищної ради, Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Долинської районної державної адміністрації до ТОВ « Карпатнафтохім» про стягнення 167 631,08грн безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі укладених з Долинською РДА 15.04.2017 договорів оренди відповідач використовує чотири земельних ділянки (площею 0,7725га, 0,7265га, 0,2235га, 0,2018га), розташовані за межами населених пунктів Старомізунської сільської ради Вигодської селищної об`єднаної територіальної громади , для розміщення та експлуатації об`єктів трубопровідного транспорту, строк дії яких визначений до 22.05.2017. В подальшому на підставі розпорядження Івано-Франківської ОДА №319 від 18.06.2020 вказані земельні ділянки державної власності передані в оренду ТОВ «Карпатнафтохім» ще на 5років, про що укладені відповідні договори оренди, які зареєстровані в Державному реєстрі речових прав 01.10.2020. Відтак прокурор вказує, що оскільки протягом періоду з 22.05.2017 по 01.01.2020 відповідач використовував земельні ділянки без правовстановлюючих документів, посилаючись на ч. 1 ст. 1212 ЦК України, просить стягнути з відповідача 167 631,08грн безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати.

Як на наявність підстав для звернення до суду в інтересах держави прокурор вказав на неналежне здійснення протягом тривалого часу уповноваженими органами заходів щодо стягнення безпідставно збережених коштів.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09.07.2021 у справі №909/164/21 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з відповідача на користь Вигодської селищної ради Долинського району 94 645, 31 грн безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки та на користь Івано-Франківської обласної прокуратури 1419, 68 грн судового збору. В решті позову відмовлено.

При прийнятті рішення суд першої інстанції встановив, що у період з 23.05.2017 по 30.09.2020 відповідач використовував земельні ділянки без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельні ділянки використовувалась ним для розміщення та експлуатації належних йому об`єктів трубопровідного транспорту. У зв`язку з чим суд вказав, що відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

При перевірці розрахунку заявлених позовних вимог суд вказав, що розрахунок орендної плати позивач здійснював в розмірі 12% від нормативно-грошової оцінки земельних ділянок. Пославшись на ст.284.1 ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до якої ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території, встановлюють Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, суд зазначив, що не бере до уваги розпорядження Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №145 від 14.05.2008 "Про встановлення розмірів річної орендної плати за земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів району", оскільки РДА не є органом місцевого самоврядування. На підставі рішення Старомізунської сільської ради №257-9-2017 від 25.05.2017 "Про встановлення плати за землю в складі податку на майно", відповідно до якого з 01.01.2018 ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження), встановлюється у розмірі 3 % від їх нормативної грошової оцінки, суд вказав, що за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 орендна плата за користування земельними ділянками становить 21 506,05 грн; на підставі рішення Старомізунської сілької ради Долинського району Івано-Франківської області №473-18/2018 від 15.06.2018, відповідно до якого станом на 2019 рік ставки земельного податку для розміщення та експлуатації об`єктів трубопровідного транспорту (код 12.06) за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження) встановлено у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки, суд вказав, що за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 орендна плата за користування земельними ділянками становить 86 024,20 грн; на підставі рішення Вигодської селищної ради №186-7/2019 від 26.06.2019 "Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на 2020 рік на території населених пунктів Вигодської селищної ради", відповідно до якого ставку земельного податку на земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження) для розміщення та експлуатації об`єктів трубопровідного транспорту (код 12.06) у розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки, суд вказав, що за період з 01.01.2020 по 30.09.2020 орендна плата за користування земельними ділянками становить 43 012,10грн. Також суд встановив, що згідно з довідкою ГУ ДПС в Івано-Франківській області №4419/9/09-19-04-03-27 від 23.12.2020 за період з 2018 по вересень 2020 років відповідач задекларував та сплатив 55 897,04 грн земельного податку (з них: за 2018 рік 20961,40 грн, за 2019 рік -20961,40 грн, з січня по вересень 2020 рік -13974,24 грн), з урахування чого суд дійшов висновку, що з відповідача на користь Вигодської селищної ради Долинського району належить стягнути 94 645,31 грн (з врахуванням сплаченого земельного податку) безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Вигодська селищна рада (позивач) не погодилась з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норма матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі скаржник вказує, що суд при вирішенні справи, застосувавши рішення Вигодської селищної ради від 26.06.2019, яким встановлено ставки земельного податку, здійснив підміну понять «орендна плата» та «земельний податок» та не надав належної оцінки розпорядженню Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №145 від 14.05.2008 "Про встановлення розмірів річної орендної плати за земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів району", яким за земельні ділянки трубопровідного транспорту встановлено ставку орендної плати у розмірі 12% від їх нормативної грошової оцінки.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Вигодської селищної ради та ухвалено здійснити розгляд справи на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV практика Європейського суду з прав людини застосовується українськими судами як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, з огляду на наступне.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :

Відповідно до розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 22.05.2014 №284 між Долинською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області (орендодавець) та ТОВ "Карпатнафтохім" (орендар) 15.07.2014 укладено ряд договорів оренди землі, згідно з якими орендодавець надав орендарю в оренду земельні ділянки, які знаходяться поза межами населеного пункту села Новий Мізунь Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, а саме: (а.с.31-50)

- земельну ділянку площею 0,2018 га кадастровий номер №:02:004:0006 для експлуатації та обслуговування кранової площадки;

- земельну ділянку площею 0,2235 га кадастровий номер №:02:001:0003 для експлуатації та обслуговування кранової площадки;

- земельну ділянку площею 0,7265 га кадастровий номер №:02:001:0004 для експлуатації та обслуговування факельної свічі;

- земельну ділянку площею 0,7725 га кадастровий номер №:02:004:0007 для експлуатації та обслуговування факельної свічі;

Строк дії вказаних догорів до 22.05.2017.

Умовами п.8 договорів передбачено, що орендна плата нараховується відповідно жл розпорядження Долинської РДА №145 від 14.05.2008.

Розпорядження Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №145 від 14.05.2008 "Про встановлення розмірів річної орендної плати за земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів району" встановлено розмір річної орендної плати за земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів у відсотках до їх нормативної грошової оцінки згідно з додатком, відповідно до якого розмір річної орендної плати за земельні ділянки трубопровідного транспорту становить 12% (а.с. 206-207).

Листами №48 від 25.01.2017, №445 від 23.05.2017 відповідач звертався до Івано-Франківської обласної державної адміністрації про продовження терміну дії договорів оренди земельних ділянок (а.с. 118, 124), також звертався з листом №210 від 21.03.2017 про повідомлення про стан розгляду клопотань ТОВ "Карпатнафтохім" (а.с. 119), листом №332 від 21.04.2017 про надання оцінки в доцільності надання додаткової інформації та проведення додаткових землевпорядних робіт (а.с. 121), листом №2-553 від 03.08.2017 про прискорення розгляду та надання дозволів на укладення договорів оренди земельних ділянок на територіях сільських та селищних рад Калуського, Рожнятівського та Долинського району (а.с. 130-131).

Листом від 31.12.2020 №9880/1/1-20/01-077 Івано-Франківська обласна державна адміністрація надало інформацію Калуській місцевій прокуратурі про те, що ТОВ Карпатнафтохім" було відмовлено у поновленні вищевказаних договорів з огляду на недотримання ним вимог, визначених ЗУ "Про оренду землі" щодо порядку поновлення договору оренди землі (а.с. 73-74).

В подальшому після затвердження Долинською РДА детального плану території вказаних земельних ділянок (рішення від 18.11.2019 №260) на підставі розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 18.06.2020 №319 "Про надання товариству з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" земельних ділянок державної власності в оренду" 01.10.2020 між Івано-Франківською обласною державною адміністрацією (орендодавець) та ТОВ "Карпатнафтохім" (орендар) укладено договір оренди земельних ділянок №8/2020: площею 0,7725 га з кадастровим номером :02:004:0007; площею 0,7265 га з кадастровим номером :02:001:0004; площею 0,2235 га з кадастровим номером :02:001:0003; площею 0,2018 га з кадастровим номером :02:004:0006 в оренду строком на 5 років до 01.10.2025 (а.с. 18-22).

Відповідно до п.3 вказаного договору на орендованих земельних ділянках розташоване майно орендаря: об`єкт інженерно-транспортної інфраструктури підземний етиленопровід «Калуш-Західний кордон» та його об`єкти-факельні свічі, кранові площадки.

Договір оренди зареєстровано 01.10.2020, про що свідчить інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.57-62).

Згідно з листом ГУ ДПС в Івано-Франківській області №4414/9/09- 19-04-03-27 від 23.12.2020 за період з 23.05.2017 по грудень 2020 року ТОВ «Карпатнафтохім» за користування земельними ділянками на території Старомізунської сільської ради площами 0,7725 га, 0,7265 га, 0,2235 га, 0,2018 га задекларовано та сплачено земельного податку: за 2017 рік, починаючи з 23.05.2017 в сумі 4 244,85грн, за 2018 рік в сумі 20 961,40грн, за 2019 рік в сумі 20 961,40 грн, з січня по вересень 2020 року в сумі 13 974,24грн (а.с. 68).

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області №0-9-0.171-149/112-20 від 15.06.2020, адресованого Калуській місцевій прокуратурі, нормативна грошова оцінка земельних ділянок ТОВ "Карпатнафтохім", які були зареєстровані в Державному земельному кадастрі за кадастровими номерами (на території колишньої Старомізунської сільської ради) на 2020 рік становить:

- площею 0,7725 га (кадастровий номер :02:004:0007) для експлуатації та обслуговування факельної свічі - 280 494 грн 75 коп.;

площею 0,7265 га (кадастровий номер :02:001:0004) для експлуатації та обслуговування факельної свічі - 281 947 грн 15 коп.;

- площею 0,2235 га (кадастровий номер :02:001:0003) для експлуатації та обслуговування кранової площадки - 81 152 грн 85 коп.;

- площею 0,2018 га (кадастровий номер :02:004:0006) для експлуатації та обслуговування кранової площадки - 73 273 грн 58 коп.

В матеріалах справи містяться копії витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 14.02.2020 (а.с. 96-99).

З листа Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області №10-9-0.10-639/02-21 від 03.02.2021 вбачається, що розрахунок нормативної грошової оцінки здійснено у 2017 році на підставі даної технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, та становить: земельна ділянка площею 0,7725 га кадастровий номер :02:004:0007 280 494 грн 75 коп.; земельна ділянка площею 0,7265 га кадастровий номер :02:001:0004 - 263 792 грн 15 коп.; земельна ділянка площею 0,2235 га кадастровий номер :02:001:0003 81 152 грн 85 коп.; земельна ділянка площею 0,2018 га кадастровий номер :02:004:0006 73 273 грн 58 коп.

Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки за 2017, 2018, 2019 та 2020 роки залишався незмінним та становив К-1.0, тому за вказаний період нормативна грошова оцінка не змінювалася (а.с. 55-56).

Рішенням Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області(правонаступником якої є Вигодська селищна рада) №257-9-2017 від 25.05.2017 (а.с. 27-29) "Про встановлення плати за землю в складі податку на майно" встановлено плату за землю у складі податку на майно; затверджено Положення про плату за землю (додаток №1). Положення набрало чинності з 01.01.2018.

Відповідно до вказаного Положення плата за землю-обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних паїв та землекористувачі, об`єктом оподаткування земельним податком є, зокрема, земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні (пункти 1.1, 1.2 Положення).

Відповідно до п. 1.4.1 Положення ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 3 %від їх нормативної грошової оцінки (гранична ставка згідно Податкового кодексу не більше 3 відсотків), для земель загального користування - 1 відсоток їх нормативної грошової оцінки (гранична ставка - не більше 1 відсотка), а сільськогосподарських угідь - 0,5 відсотка від їх нормативної грошової оцінки (гранична статне менше 0,3 відсотки та не більше 1 відсотка).

Ставка податку встановлюється у розмірі 5 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності) (гранична ставка не більше 12 відсотків) (п. 1.4.2).

Рішенням Старомізунської сільської ради від 15.06.2018 за №473-18/2018 (а.с. 23), яке набрало чинності з 01.01.2019, установлено на території Старомізунської сільської ради ставки земельного податку згідно з додатком 1, відповідно до якого ставка земельного податку за земельні ділянки для розміщення та експлуатації об`єктів трубопровідного транспорту, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження) для юридичних осіб становить 12 %нормативно грошової оцінки землі (код 12.06).

Рішенням Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області від 26.06.2019 №186-7/2019, яке набрало чинності 01.01.2020, установлено на території населених пунктів Вигодської селищної ради ставки земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження) для розміщення та експлуатації об`єктів трубопровідного транспорту (код 12.06) у розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки (а.с. 30).

За результатом проведених 19.06.2019 представниками Вигодської селищної ради обстежень спірних земельних ділянок складено акти, згідно з якими земельні ділянки огороджені залізобетонними стовпчиками та металевою сіткою (ас. 64-67).

15.08.2019 виконавчий комітет Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області направив на адресу ТОВ "Карпатнафтохім" претензію №928/02-07 від 09.08.2019 про погашення заборгованості, яка виникла у зв`язку з несплатою орендної плати за землю в сумі 185 143,65грн (а.с. 51).

Вигодською селищною радою проведено розрахунок заборгованості по орендній платі за землю ТОВ "Карпатнафтохім", згідно з яким, сума безпідставно збережених коштів становить 167 631,08 грн (а.с. 53-54).

З вказаного розрахунку вбачається, що такий здійснений за період з січня 2018року по вересень 2020року, з використанням ставки податку-12% та нормативно грошової оцінки земельних ділянок станом на момент укладення договорів оренди (2014рік) в сумі 368 311,02грн. При цьому, селищної радою враховано сплату відповідачем 55 897,04грн як земельного податку.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:

Предметом даного спору є вимога прокурора про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати, на підставі статей 1212-1214 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за фактичне користування без належних на те правових підстав земельними ділянками державної власності, які використовувалась ним для розміщення та експлуатації належних йому об`єктів трубопровідного транспорту за період з 01.01.2018 по 30.09.2020.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (такий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 02.03.2016 у справі № 6-3090цс15).

Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Наведену правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

Згідно зі статтею 206 Земельного Кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України у вказаній редакції).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За аналізу змісту глави 15, статей 120, 125 ЗК України та положень статті 1212 ЦК України випливає, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17.

Частиною 1 статті 93 та статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 цього Кодексу).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач використовував земельні ділянки, які знаходяться за межами населеного пункту села Новий Мізунь Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області(правонаступником якої є Вигодська селищна рада) на підставі укладених 15.07.2014 договорів оренди з Долинською райдержадміністрацією, дія яких закінчилася 22.05.2017. На вказаних земельних ділянках знаходяться об`єкти майна орендаря - факельні свічі та кранові площадки (об`єкти трубопровідного транспорту).

З січня 2017 року відповідач звертався до Івано-Франківської обласної державної адміністрації про продовження терміну дії договорів оренди земельних ділянок.

01.10.2020 на підставі розпорядження Івано-Франківської ОДА №319 від 18.06.2020 Івано-Франківською ОДА (орендодавець) та ТОВ "Карпатнафтохім" (орендар) уклали договір оренди земельних ділянок №8/2020.

Відтак, як обгрунтовано вказав суд першої інстанції, за період з 23.05.2017 по 30.09.2020 відповідач використовував земельні ділянки без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельні ділянки використовувалась ним для розміщення та експлуатації належних йому об`єктів трубопровідного транспорту. Отже, відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Згідно з положеннями частини 5 статті 5, частини 1 статті 13 Закону України "Про оренду земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка.

Крім того, приписи статті 288 Податкового кодексу України вказують на те, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку, для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п. 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки.

Виходячи із системного аналізу норм земельного та податкового законодавства України, орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (частина перша статті 21 Закону України «Про оренду землі», підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України), з другого боку, є однією з форм плати за землю як обов`язкового платежу в складі податку на майно нарівні із земельним податком (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

За змістом п. 289.1 ст. 289 ПК України і ч.1 ст. 13 Закону України "Про оцінку земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими і затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України "Про оцінку земель").

Тобто, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5- 7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5- 7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років (стаття 18 Закону України "Про оцінку земель").

В матеріалах справи наявні витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, що знаходяться за межами населеного пункту с.Новий Мізунь Долинського району:

- площею 7765 кв.м, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 281 947,15 грн;

- площею 7725 кв.м, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 280 494,75 грн;

- площею 2235 кв.м, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 81 152,85 грн;

- площею 2018 кв.м, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 73 273, 58грн.

Вказані земельні ділянки відносяться до земель державної форми власності.

Відповідно до положень статті 80 ЗК України суб`єктами права на землі державної власності є держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади.

За змістом ч.5 ст.122 Земельного кодексу України земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів передають на їхній території обласні державні адміністрації.

Як вбачається з долученого до позовної розрахунку розміру позовних вимог в сумі 167 631,08 грн, Вигодська селищна рада здійснювала його, застосувавши розмір 12 % від загальної суми нормативно - грошової оцінки земельних ділянок, зазначених в договорах оренди за 2014рік.

Згідно з ст.284.1 ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Як вбачається з матеріалів даної справи, рішенням Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області №257-9-2017 від 25.05.2017 (а.с. 27-29) "Про встановлення плати за землю в складі податку на майно" встановлено плату за землю у складі податку на майно; затверджено Положення про плату за землю (додаток №1). Положення набрало чинності з 01.01.2018.

Відповідно до вказаного Положення плата за землю-обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних паїв та землекористувачі, об`єктом оподаткування земельним податком є, зокрема, земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні (пункти 1.1, 1.2 Положення).

Відповідно до п. 1.4.1 Положення ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 3 %від їх нормативної грошової оцінки (гранична ставка згідно Податкового кодексу не більше 3 відсотків), для земель загального користування - 1 відсоток їх нормативної грошової оцінки (гранична ставка - не більше 1 відсотка), а сільськогосподарських угідь - 0,5 відсотка від їх нормативної грошової оцінки (гранична статне менше 0,3 відсотки та не більше 1 відсотка).

Ставка податку встановлюється у розмірі 5 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності) (гранична ставка не більше 12 відсотків) (п. 1.4.2).

З урахуванням наведеного апеляційній суд відхиляє твердження скаржника про підміну судом першої інстанції понять «орендна плата» та «земельний податок», оскільки такі включені в одне поняття- плата за землю, яка є місцевим податком, встановлення ставок щодо якого відповідно до ст. 10.1, ст. 14.1.147 ПК України належить виключно до компетенції відповідної сільської, селищної чи міської ради. Відтак апеляційний суд вважає обгрунтованим застосування судом при розрахунку розміру орендної плати, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, рішень Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області №257-9-2017 від 25.05.2017, №473-18/2018 від 15.06.2018 та Вигодської селищної ради №186-7/2019 від 26.06.2019, якими встановлені ставки земельного податку на відповідні роки.

Так, рішенням Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області №257-9-2017 від 25.05.2017 "Про встановлення плати за землю в складі податку на майно" з 01.01.2018 ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження), встановлюється у розмірі 3 відсотки від їх нормативної грошової оцінки.

Отже, за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 орендна плата за користування земельними ділянками становить 21 506, 05 грн, з яких : за ділянку №:02:004:0007 - (280494 грн 75 коп. х3%=8414 грн 84 коп.); за ділянку :02:001:0003 - (81152 грн 85 коп.х3% = 2434 грн 59 коп.); за ділянку :02:004:0006 - (73273 грн 58 коп.х3%= 2198 грн 21 коп.);, за ділянку :02:001:0004 - (281947 грн 15 коп.х3% = 8458 грн 41 коп.).

Відповідно до рішення Старомізунської сілької ради Долинського району Івано-Франківської області №473-18/2018 від 15.06.2018 на 2019 рік ставки земельного податку для розміщення та експлуатації об`єктів трубопровідного транспорту (код 12.06) за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження) встановлено у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки.

Отже, за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 орендна плата за користування земельними ділянками становить 86 024,20 грн, з яких : за ділянку :02:004:0007 - (280494 грн 75 коп. х12%=33659 грн 37 коп.); за ділянку :02:001:0003 - (81152 грн 85 коп.х12% = 9738 грн 34 коп.); за ділянку :02:004:0006 - (73273 грн 58 коп.х12%= 8792 грн 83 коп.); за ділянку :02:001:0004 - (281947 грн 15 коп.х12% = 33833 грн 66 коп.).

Відповідно до рішення Вигодської селищної ради №186-7/2019 від 26.06.2019 "Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на 2020 рік на території населених пунктів Вигодської селищної ради" ставка земельного податку на земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження) для розміщення та експлуатації об`єктів трубопровідного транспорту (код 12.06) у розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки.

Отже, за період з 01.01.2020 по 30.09.2020 орендна плата за користування земельними ділянками становить 43 012,10 грн, з яких: за ділянку :02:004:0007 - (280494 грн 75 коп. /12 х 9 х8%=16829 грн 69 коп.); за ділянку :02:001:0003 - (81152 грн 85 коп./12х9х8% = 4869 грн 17 коп.); за ділянку :02:004:0006 - (73273 грн 58 коп./12 х9х8%= 4396 грн 41 коп.); за ділянку :02:001:0004 - (281947 грн 15 коп./12х9х8% = 16916 грн 83 коп.).

Відтак загальний розмір заборгованості становить 150 542,35грн. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, за період з 2018 по вересень 2020 років відповідач задекларував та сплатив 55 897,04 грн земельного податку (зокрема, за 2018 рік 20 961,40 грн, за 2019 рік -20 961,40 грн, з січня по вересень 2020 рік -13974,24 грн). З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь Вигодської селищної ради Долинського району 94 645,31грн безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки (150 542,35грн -55 897,04 грн).

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.07.2021 у справі №909/164/21 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області від 06.08.2021 №1446/10-05(вх. суду від 16.08.2021 №01-05/2779/21) - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.07.2021 у справі №909/164/21 -залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя О.І. Матущак

суддя Г.Г. Якімець