ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" січня 2022 р. Cправа № 902/1312/21

за позовом: Фізичної особи-підприємця Терещука Сергія Миколайовича ( АДРЕСА_1 )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" (Вінницька обл., Хмільницький р-н., с.Голодьки, вул. Миру, 105В)

про стягнення 5563702,26 грн.

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Гнатик Є.Б.

Представники сторін не з`явились

В С Т А Н О В И В :

29.12.2021 р. Фізична особа-підприємець Терещук Сергій Миколайович звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" про стягнення 5 563 702,26 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/1312/21) передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 30.12.2021 р. відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 14.01.2022 р.

12.01.2022 р. від представника відповідача директора ТОВ Фірма «Поділля» Остапенко С.В. надійшов відзив на позовну заяву (вх. № канц. 01-34/349/22 від 12.01.2022 р.), в якому останній позов визнає в повному обсязі та повідомив суд про те, що зміст ст.191 ГПК України йому відомий, із наслідками визнання позову ТОВ Фірма «Поділля» ознайомлений та не заперечує проти прийняття судом рішення у даній справі за результатами проведення підготовчого засідання суду у даній справі.

12.01.2022 р. від позивача ФОП Терещук С.М. надійшло клопотання (вх. № канц. 01-34/348/22 від 12.01.2022 р.) про розгляд справи в підготовчому засідання без участі ФОП Терещук С.М. 12.01.2022 р. від представника відповідача директора ТОВ Фірма «Поділля» Остапенко С.В. надійшло клопотання (вх. № канц. 01-34/348/22 від 12.01.2022 р.) про розгляд справи в підготовчому засідання без участі уповноваженого представника.

Враховуючи положення ст. ст. 13,74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, судом встановлено таке.

В якості заявлених позовних вимог позивачем заявлено: 25.02.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІБЕР» (м. Миколаїв ) та ТОВ Фірма «Поділля» (Вінницька обл., Хмільницький р-н., с. Голодьки, вул. Миру, 6.105В, ) було укладено договір купівлі-продажу товару (металеві вироби) на загальну суму 4 024 000,00 грн. 03.03.2016 р. у відповідності до Акту приймання-передачі товару, який складено на виконання умов договору купівлі-продажу від 25.02.2016 р. ТОВ «Тібер» передано, а ТОВ Фірма «Поділля» отримано товар (металеві вироби) на загальну суму 4 024 000,00 грн..

Відповідно до умов договору купівлі-продажу товару від 25.02.2016 р. між сторонами було досягнуто згоди щодо порядку розрахунку за договором п. 3.1, 3.2, 3.3 та було погоджено, що кінцевою датою проведення розрахунків за договором купівлі-продажу від 25.02.2016р. є 25.02.2019 р.. Натомість ТОВ «Поділля» не виконало свого зобов`язання за договором, щодо сплати коштів за поставлений товар в обумовлені строки.

Станом на 25.12.2019 р. у ТОВ Фірма «Поділля» виникло зобов`язання перед ТОВ «Тібер» в розмірі 17 756 422,26 грн, в такому рахунку:4 024 000,00 грн основний борг за отриманий товар; 804 800,00 грн штраф у вигляді 20% від невчасно сплаченої суми;734 902,26 грн. 22% річних за користування коштами; 12 192 720,00 грн неустойка у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Між ТОВ «Тібер» та ТОВ Фірма «Поділля» було підписано Акт звіряння розрахунків на загальну суму 17 756 422,26 грн.

В подальшому 26.12.2019 р. між позивачем ФОП Терещук С.М та ТОВ «Тібер» було укладено договір про відступлення права вимоги у відповідності до якого, позивач отримав право вимоги до ТОВ Фірма «Поділля» за договором купівлі-продажу від 25.02.2016 р. та набув права нового кредитора із вимогами до ТОВ Фірма «Поділля» на загальну суму 17 756 422,26 грн, яка складається із: 4 024 000,00 грн основного боргу; 734 902,26 грн 22% річних за користування коштами (основний борг); 804 800,00 грн штраф у вигляді 20% від невчасно сплаченої суми (штрафна санкція); 12 192 720,00 грн неустойка у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання(штрафна санкція). Тому з 26.12.2019 р. позивач став кредитором ТОВ Фірма «Поділля» на загальну суму 17 756 422,26 грн, про що боржник належним чином повідомлений. Станом на день подання позову до суду сума боргу ТОВ Фірма «Поділля» у розмірі 17 756 422,26 грн не сплачена.

Водночас позивачем заявлено до стягнення 5 563 702, 26 грн, з яких 4 024 000,00 грн сума основного боргу, 734 902, 26 грн 22 % річних за користування коштами та 804 800,00 грн штраф у вигляді 20 % від невчасно сплаченої суми.

Позиція представника відповідача відносно поданого позову директора ТОВ Фірма «Поділля» Остапенко С.В. викладена у відзиві на позовну заяву (вх. № канц. 01-34/349/22 від 12.01.2022 р.), в якому останній зазначив, що 25.02.2016 р. між ТОВ «Тібер» () та ТОВ Фірма «Поділля» (Вінницька обл., Хмільницький р-н., с. Голодьки, вул. Миру, 6, 105В, ) було укладено договір купівлі-продажу товару (металеві вироби) на загальну суму 4 024 000,00 грн. На виконання умов договору 03.03.2016 р. у відповідності до Акту приймання-передачі товару ТОВ «Тібер» передано, а ТОВ Фірма «Поділля» отримано товар (металеві вироби) на загальну суму 4 024 000,00 грн. Між сторонами було досягнуто згоди щодо порядку розрахунку за договором та було погоджено, що кінцевою датою проведення розрахунків за договором купівлі-продажу від 25.02.2016 р. є 25.02.2019 р. Однак у встановлені строки ТОВ Фірма «Поділля» не здійснила розрахунок за придбаний товар на підставі договору від 25.02.2016 р. В подальшому ТОВ «Тібер» передано право вимоги за договором купівлі-продажу від 25.02.2016 р. до ФОП Терещук С.М.. Відповідач зазначає, що ТОВ Фірма «Поділля» ознайомлене із усіма наданими до позовної заяви документами, підтверджує їх дійсність без заперечень та визнає наявну заборгованість. Однак на даний час ТОВ Фірма «Поділля» не має можливості провести розрахунок з позивачем, оскільки обігові кошти відсутні, а належне на праві власності майно товариства описане приватним виконавцем по іншим судовим рішенням та перебуває в арешті. На цій підставі та у відповідності до ст.165 ГПК України повідомляємо суд про те, що ТОВ Фірма «Поділля» визнає позовні вимоги ФОП Терещука С.М. в повному обсязі в сумі 5 563 702,26 грн. Із якої 4 024 000,00 грн. основний борг, 734 902,26 грн. у вигляді 22% річних за користування коштами та 804 800,00 грн. штрафу.

Із наявних доказів в матеріалах справи судом встановлено, що 25.02.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІБЕР», (м. Миколаїв ) та ТОВ Фірма «Поділля» (Вінницька обл., Хмільницький р-н., с. Голодьки, вул. Миру, 6.105В, ) було укладено договір купівлі-продажу товару (металеві вироби) на загальну суму 4 024 000,00 грн. 03.03.2016 р. у відповідності до Акту приймання-передачі товару, який складено на виконання умов договору купівлі-продажу від 25.02.2016 р. ТОВ «Тібер» передано, а ТОВ Фірма «Поділля» отримано товар (металеві вироби) на загальну суму 4 024 000,00 грн..

Умовами договору купівлі-продажу товару від 25.02.2016 р. між сторонами було досягнуто згоди щодо порядку розрахунку за договором п. 3.1, 3.2, 3.3 та було погоджено, що кінцевою датою проведення розрахунків за договором купівлі-продажу від 25.02.2016 р. є 25.02.2019 р..

Як слідує з матеріалів справи ТОВ Фірма «Поділля» в строк до 25.02.2019 р. своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу від 25.02.2016 р. не виконало та допустили порушення умов договору в частині проведення розрахунків за майно.

Відповідно до розділу 6 договору купівлі-продажу від 25.02.2016 р. передбачено відповідальність сторін у випадку невиконання або неналежного виконання обов`язків по оплаті товару.

У відповідності до умов договору, а саме п. 6.1 передбачено неустойку у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання починаючи із 25.02.2019 р..

Відповідно до умов договору п. 6.2 сторонами узгоджено, що у разі порушення строку оплати товару починаючи із 25.02.2019 р. покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 20% відсотків від невчасно сплаченої суми.

Відповідно до умов договору п. 6.3 сторонами узгоджено, що у разі порушення строку оплати товару починаючи із 25.0.2019р. покупець сплачує продавцю 22 % річних за користування грошовими коштами , які нараховуються на залишок невчасно сплаченої суми коштів.

Тому відповідно до умов укладеного договору ТОВ «Поділля» було нараховано відсотки за користування коштами у вигляді 22% річних, штраф в розмірі 20% від суми боргу та пеню в розмірі 1% за кожен день прострочення виконання зобов`язання починаючи із 25.02.2019 р.

З врахуванням встановленого та викладеного станом на 25.12.2019 р. у ТОВ Фірма «Поділля» виникло зобов`язання перед ТОВ «Тібер» в розмірі 17 756 422,26 грн, в такому рахунку: 4 024 000,00 грн. основний борг за отриманий товар; 804 800,00 грн. штраф у вигляді 20% від невчасно сплаченої суми; 734 902,26 грн. 22% річних за користування коштами; 12 192 720,00 грн. неустойка у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

В зв`язку із цим 25.12.2019 р. між ТОВ «Тібер» та ТОВ Фірма «Поділля» було підписано Акт звіряння розрахунків на загальну суму 17 756 422,26 грн, який обопільно підписано між сторонами та скріплено печатками сторін, що в свою чергу за доводами суду свідчить про визнання боргу боржником ТОВ «Поділля».

В подальшому 26.12.2019 р. між ФОП Терещук С.М та ТОВ «Тібер» було укладено договір про відступлення права вимоги у відповідності до якого, позивач отримав право вимоги до ТОВ Фірма «Поділля» за договором купівлі-продажу від 25.02.2016 р. та набув права нового кредитора із вимогами до ТОВ Фірма «Поділля» на загальну суму 17 756 422,26 грн, яка складається із: 4 024 000,00 грн. основного боргу; 734 902,26 грн. 22% річних за користування коштами (основний борг); 804 800,00 грн штраф у вигляді 20% від невчасно сплаченої суми (штрафна санкція); 12 192 720,00 грн неустойка у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання(штрафна санкція).

Так, матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору про відступлення права вимоги від 26.12.2019 р. від первісного кредитора ТОВ «Тібер» за актом приймання-передачі від 26.12.2019 р., позивачу було передано документи на підтвердження відступленого права вимоги, а саме: договір купівлі-продажу від 25.02.2016 р.; Акт приймання - передачі товару від 03.03.2016 р.; Акт звіряння розрахунків від 25.01.2019 р.; повідомлення боржнику про відступлення права вимоги.

Відповідно до п. 4.2. договору про відступлення права вимоги від 26.12.2019 р. позивачем було сплачено первісному кредитору ТОВ «Тібер» грошові кошти в сумі 1 775 642,23 грн. , що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №18 від 26.12.2019р., тобто відступлення права вимоги відбулось на платній основі за яке повністю оплачені грошові кошти відповідно до умов договору.

Повідомлення про відступлення від ТОВ «Тібер» (первісний кредитор) до ФОП Терещук С.М. (новий кредитор) права вимоги до ТОВ Фірма «Поділля» за договором купівлі-продажу від 25.02.2016 р. на загальну суму 17 756 422,26 грн було вручене позивачем боржнику ТОВ Фірма «Поділля» 27.12.2019 р. наручно під розписку, яка наявна в матеріалах справи.

За таких обставин боржник ТОВ Фірма «Поділля» був належним чином повідомлений про відступлення права вимоги та відповідно і про заміну первісного кредитора ТОВ «Тібер» на нового кредитора ФОП Терещука С.М..

Водночас, позивачем заявлено до стягнення 5 563 702, 26 грн, що є його правом, з яких 4 024 000,00 грн сума основного боргу, 734 902, 26 грн 22 % річних за користування коштами та 804 800,00 грн штраф у вигляді 20 % від невчасно сплаченої суми, яка визнається відповідачем.

На підставі встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Як встановлено судом, 25.02.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тібер» (м. Миколаїв ) та ТОВ Фірма «Поділля» (Вінницька обл., Хмільницький р-н., с. Голодьки, вул. Миру, 6.105В, ) було укладено договір купівлі-продажу товару (металеві вироби) на загальну суму 4 024 000,00 грн.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі продажу.

В силу ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.631 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Доказів сплати коштів відповідач не надав. Станом на 25.12.2019 р. у ТОВ Фірма «Поділля» виникло зобов`язання перед ТОВ «Тібер» в розмірі 17 756 422,26 грн, в такому рахунку:4 024 000,00 грн основний борг за отриманий товар; 804 800,00 грн штраф у вигляді 20% від невчасно сплаченої суми; 734 902,26 грн. 22% річних за користування коштами;12 192 720,00 грн неустойка у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

26.12.2019 р. між позивачем ФОП Терещук С.М, та ТОВ «Тібер» було укладено договір про відступлення права вимоги у відповідності до якого, позивач отримав право вимоги до ТОВ Фірма «Поділля» за договором купівлі-продажу від 25.02.2016 р. та набув права нового кредитора із вимогами до ТОВ Фірма «Поділля» на загальну суму 17 756 422,26 грн, яка складається із: 4 024 000,00 грн сума основного боргу; 734 902,26 грн 22% річних за користування коштами (основний борг); 804 800,00 грн штраф у вигляді 20% від невчасно сплаченої суми (штрафна санкція); 12 192 720,00 грн неустойка у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання( штрафна санкція) (а.с. 14-15).

З врахуванням встановленого судом встановлено, що з 26.12.2019 р. позивач став кредитором ТОВ Фірма «Поділля» на загальну суму 17 756 422,26 грн, про що боржник належним чином повідомлений, а саме повідомленням про відступлення права вимоги від 26.12.2019 р., яке боржник отримано наручно, про що є відповідна відмітка на зазначеному повідомленні. (а.с. 18).

Так, станом на день подання позову до суду сума боргу ТОВ Фірма «Поділля» у розмірі 17 756 422,26 грн не сплачена.

Отже, у відповідача була наявна заборгованість перед позивачем в розмірі 17 756 422,26 грн, про що сторони зазначили безпосередньо у договорі про відступлення права вимоги від 26.12.2019 р.

В силу ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за своєю правовою суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Згідно ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 Цивільного кодексу України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що у відповідності до укладеного договору відступлення прав вимоги від 26.12.2019 р., до позивача ФОП Терещука С.М. перейшло право вимоги на загальну суму 17 756 422,26 грн за договором купівлі-продажу товару (металеві вироби) від 25.02.2016 р. укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІБЕР» (м. Миколаїв ) та ТОВ Фірма «Поділля» (Вінницька обл., Хмільницький р-н., с. Голодьки, вул. Миру, 6.105В, ).

Договір про відступлення права вимоги від 26.12.2019 р. є чинним, недійсним в судовому порядку не визнавався.

Доказів, які б спростовували заборгованість у розмірі 17 756 422,26 грн, або доказів оплати відповідачем не надано.

Водночас позивачем заявлено до стягнення 5 563 702, 26 грн, що є його правом, з яких 4 024 000,00 грн сума основного боргу, 734 902, 26 грн 22 % річних за користування коштами та 804 800,00 грн штраф у вигляді 20 % від невчасно сплаченої суми, яка визнається відповідачем.

Враховуючи викладене вище, оскільки, невиконане зобов`язання підтверджується матеріалами справи, доказів оплати вказаної суми заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 5 563 702, 26 грн, з яких 4 024 000,00 грн сума основного боргу, 734 902, 26 грн 22 % річних за користування коштами та 804 800,00 грн штраф у вигляді 20 % від невчасно сплаченої суми, та яка визнається відповідачем, задовольняє в повному обсязі.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, позов підлягає задоволенню повністю з мотивів наведених вище. Крім того, суд вважає за необхідне окремо наголосити, що добросовісність у правовідносинах означає здійснення сторонами заходів, спрямованих на уникнення правопорушення.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в розмірі 41 728,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" (Вінницька обл., Хмільницький р-н., с.Голодьки, вул. Миру, 105В, ) на користь Фізичної особи-підприємця Терещука Сергія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) 4 024 000,00 грн сума основного боргу; 734 902,26 грн 22% річних за користування коштами; 804 800,00 грн штраф у вигляді 20% від невчасно сплаченої суми та 41 728,00 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на електронну адресу: позивача: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Повне рішення складено 18 січня 2022 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу ( АДРЕСА_1 )

3 - відповідачу (Вінницька обл., Хмільницький р-н., с.Голодьки, вул. Миру, 105В)