ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року Справа № 903/264/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Кушнірук Р.В.

за участю представників сторін:

від скаржника (боржника): Запорожець І.А. - адвокат, представник за ордером серії ВК №1034537

від 10.12.2021р.

від кредиторів: не з`явились

арбітражний керуючий (керуючий реструктуризацією): не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги фізичної особи ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Волинської області, постановлену 30.11.21р. суддею Гарбар І. О. о 13:00 год. у м.Луцьку, повний текст складено 02.12.21р.

у справі № 903/264/21

за заявою фізичної особи ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 30.11.2021р. провадження у справі №903/264/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 закрито.

Скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів, введений ухвалою Господарського суду Волинської області від 20.04.2021р..

У задоволені клопотання представника боржника ОСОБА_1 про скасування арешту та обтяження майна - відмовлено.

Повноваження керуючого реструктуризацією боржника - арбітражного керуючого Книш Зоряни Ігорівни припинено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати, а справу №903/264/21 направити до Господарського суду Волинської області для розгляду.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає ухвалу місцевого господарського суду такою, що постановлена з порушенням норм чинного законодавства;

- вказує, що боржник - ОСОБА_1 при поданні до суду заяви про відкриття провадженню у справі про неплатоспроможність, на виконання вимог ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства надав до суду декларації про майновий стан боржника за 2018, 2019 та 2020 роки. Вказані декларації, на виконання вимог ч.3 ст.122 Кодексу України з процедур банкрутства, були перевірені керуючим реструктуризацією Книш З.І. , про що останньою було складено та направлено боржнику Звіт про результати перевірки декларації про майновий стан ОСОБА_1 , який був отриманий боржником 19.05.2021р.. Як вбачається з вказаного звіту керуючого реструктуризацією, останньою виявлено в деклараціях боржника наступні недоліки: в п.23 Декларацій не зазначено про наявність в сина боржника ОСОБА_3 земельної ділянки; в п.55 Декларацій не зазначено повністю всі відомості щодо обтяжень майна боржника; в п.56 Декларацій не зазначено повністю всі відомості щодо обтяжень майна дружини боржника. Про будь-які інші недоліки в деклараціях боржника керуючим реструктуризацією в Звіті не зазначено;

- зауважує, що 19.05.2021р. боржником було подано до суду декларації про майновий стан боржника та членів його сім`ї за 2018-2020 роки, з виправленнями, у відповідності до наданих керуючим реструктуризацією зауважень. 21.05.2021р. керуючим реструктуризацією повторно було складено та направлено боржнику Звіт про результати перевірки декларації про майновий стан ОСОБА_1 , в якому вказано, що за результатами перевірки інформації, поданої ОСОБА_1 в деклараціях про майновий стан за 2018-2020 роки керуючим реструктуризацією не виявлено надання боржником недостовірної або неповної інформації;

- констатує, що у боржника ОСОБА_1 були відсутні підстави для внесення будь яких інших виправлень до Декларацій, та їх повторного подання до суду. Щодо не зазначення боржником в Деклараціях всіх членів сім`ї, зокрема, невістки боржника ОСОБА_4 , внуків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , то зазначена обставина була встановлена Господарським судом Волинської області в судовому засіданні лише 30.11.2021р. (на день винесення оскаржуваної ухвали), і до цього часу ні арбітражним керуючим, ні судом не вивчалася і не оцінювалася;

- зважаючи на звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації боржника від 21.05.2020р., в якому не встановлено факту зазначення боржником у декларації про майновий стан неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, вважає, що суд першої інстанції, мав би надати оцінку вказаній суперечливій інформації, визначити правову категорію "члени сім`ї" за ознаками спільного проживання, та встановити боржнику строк для подання до суду виправленої декларації про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї;

- зазначає, що суд першої інстанції наведеного не виконав, та прийшов до передчасного висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи - ОСОБА_1 ;

- додає, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не було з`ясовано, чи вартість майна, належного невістці боржника ОСОБА_4 та його внукам ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , і не зазначеного в Деклараціях боржника, перевищує 30 розмірів мінімальної заробітної плати, хоча, у разі, якщо вартість такого майна є нижчої ніж 30 розмірів мінімальної заробітної плати, то у суду першої інстанції були відсутні процесуальні підстави для застосування п.1 ч.7 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства;

- вказує, що не зазначення боржником ОСОБА_1 в Деклараціях інформації про невістку боржника ОСОБА_4 , внуків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та належне їм майно жодним чином не порушує будь-чиїх прав та не може впливати на подальший розгляд справи та перешкоджати її розгляду з огляду на те, що Кодекс України з процедур банкрутства не передбачає реалізації майна членів сім`ї боржника;

- також звертає увагу суду на те, що відповідно до ч.9 ст.126 КУПБ, постановлення ухвали про відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника не є перешкодою для повторного звернення до суду із заявою про затвердження плану реструктуризації боргів боржника у разі усунення обставин, які перешкоджали його затвердженню судом. Відтак, відмова Господарського суду Волинської області щодо затвердження Плану реструктуризації боргів боржника від 09.06.2021р. не перешкоджала боржнику подати новий План реструктуризації боргів боржника - з урахуванням зауважень, висловлених судом, і не може слугувати самостійною підставою для закриття провадження у справі.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №903/264/21/7962/21 від 08.12.2021р. матеріали справи №903/264/21 витребувано з Господарського суду Волинської області.

14.12.2021р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №903/264/21.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Волинської області від 30.11.2021р. у справі №903/264/21 та призначено справу №903/264/21 до розгляду на 11.01.2022р. об 14:30год., тощо.

10.01.2022р. на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від арбітражної керуючої (керуючої реструктуризацією) Книш Зоряни Ігорівни надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із тим, що їй зроблено щеплення від COVID-19, яке дало побічну реакцію - підвищену температуру та сильний головний біль.

Представник скаржника в судовому засіданні 11.01.2022р. щодо клопотання арбітражної керуючої (керуючої реструктуризацією) щодо відкладення розгляду справи поклався на розсуд суду.

Розглянувши зазначене вище клопотання керуючої (керуючої реструктуризацією) про відкладення розгляду справи колегія суддів відхиляє його з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.11, 12 ст.270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час та місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Разом з тим, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про дату, час та місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Як вказано у Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004р. №15-рп/2004 верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Застосовуючи згідно з ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006р. у справі "Красношапка проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

В даному випадку арбітражною керуючою (керуючою реструктуризацією) не надано жодних доказів, які унеможливлюють вирішення даного апеляційного провадження в даному судовому засіданні.

Також, у поданому клопотанні арбітражною керуючою (керуючою реструктуризацією) не надано відповідних доказів на підтвердження викладених у ньому обставин.

Крім того, суд призначаючи до розгляду апеляційну скаргу, надавав можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, а також, ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 20.12.2021р. про відкриття апеляційного провадження явка учасників у справі не визнавалась обов`язковою, а також попереджено про те, що неявка учасників у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, відсутні учасники у справі наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з`явилися, своїх повноважних представників не направили.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю таких учасників у справі.

Учасники справи не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

В судовому засіданні 11.01.2022р. представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає ухвалу місцевого суду незаконною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу Господарського суд Волинської області від 30.11.2021р. у справі №903/264/21 скасувати, а справу №903/264/21 направити до Господарського суду Волинської області для розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ТОВ "Мега-Буд Україна" та арбітражного керуючого (розпорядника майна), проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, 09.04.2021р. фізичною особою ОСОБА_1 подано до Господарського суду Волинської області заяву про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 12.04.2021р. заяву прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 20.04.2021р., явку боржника та арбітражного керуючого у підготовче засідання визнано не обов`язковою (а.с.71, т.1).

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 20.04.2021р. відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 (а.с.79-83, т.1).

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 20.04.2021р. на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (а.с.85-86, т.1).

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 22.04.2021р. виправлено описку в ухвалах Господарського суду Волинської області від 12.04.2021р., від 20.04.2021р. по справі №903/264/21, зазначивши назву заявника: ОСОБА_1 (а.с.87, т.1).

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 30.04.2021р. виправлено описку в п.7 резолютивної частини ухвали Господарського суду Волинської області від 20.04.2021р. по справі №903/264/21 та викладено п.7 резолютивної частини ухвали в такій редакції: Арбітражному керуючому Книш З.І. подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів до 28.05.2021р. (а.с.90, т.1).

29.04.2021р. до Господарського суду Волинської області від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшов лист №91-14576/0/15-21-вих від 22.04.2021р. (а.с.92, т.1).

19.05.2021р. до Господарського суду Волинської області від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшов лист №91-16745/0/15-21-вих від 14.05.2021 (а.с.103, т.1).

19.05.2021р. до Господарського суду Волинської області керуюча реструктуризацією подала до суду клопотання, яким долучила до матеріалів справи наступні документи (а.с.105-117, т.1):

1. Інвентаризаційний опис необоротних активів від 18.05.2021р.;

2. Акт № 1 інвентаризації наявності фінансових інвестицій від 18.05.2021р.;

3. Акт №1 інвентаризації наявності грошових документів, бланків документів суворої звітності від 18.05.21;

4. Акт №1 про результати перевірки інвентаризації грошових коштів від 18.05.2021р.;

5. Копії Висновків про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 29.04.2021р.;

6. Копію Висновку про вартість майна від 29.04.2021р.;

7. Копії документів, які посвідчують повноваження експертної установи та експерта, якими видані зазначені висновки.

19.05.2021р. ОСОБА_1 надіслав до Господарського суду Волинської області виправлені декларації про майновий стан боржника з 2018, 2019, 2020 роки (а.с.118-143, т.1).

21.05.2021р. керуюча реструктуризацією подала до Господарського суду Волинської області звіт про результати декларації про майновий стан ОСОБА_1 (а.с.144-184, т.1).

18.05.2021р. кредитор ОСОБА_7 надіслав на до Господарського суду Волинської області заяву про грошові вимоги до боржника у справі, в якій просить суд визнати вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_1 у розмірі 200000,00грн. основного боргу (а.с.185-198, т.1).

19.05.2021р. кредитор Фізична особа-підприємець Іванюк Микола Миколайович надіслав на адресу Господарського суду Волинської області заяву про грошові вимоги до боржника у справі, в якій просить суд визнати вимоги ФОП Іванюка Миколи Миколайовича до ОСОБА_1 у розмірі 644905,30грн. (а.с.201-213, т.1).

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 24.05.2021р. прийнято заяву ОСОБА_7 , Фізична особа-підприємець Іванюк Микола Миколайович про грошові вимоги до боржника фізичної особи ОСОБА_1 до розгляду та призначено в судовому засіданні (а.с.199, 214, т.1).

24.05.2021р. на адресу Господарського суду Волинської області надійшла заява АТ "Альфа-Банк" з кредиторськими вимогами, в якій кредитор просить суд визнати вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 2351140,41грн. (а.с.216-249, т.1).

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 25.05.2021р. прийнято заяву АТ "Альфа-Банк" про грошові вимоги до боржника фізичної особи ОСОБА_1 до розгляду та призначено в судовому засіданні (а.с.254, т.1).

25.05.2021р. до Господарського суду Волинської області від Головного управління ДПС України надійшла інформація з центральної бази даних ДРФО ДПС України про суму виплачених доходів громадянину ОСОБА_1 за період І кварталу 2018 по IV квартал 2020 (а.с.256-257, т.1).

28.05.2021р. керуюча реструктуризацією подала до Господарського суду Волинської області звіт про надіслані кредиторам повідомлення про результати розгляду грошових вимог, в якому зазначила, станом на 28.05.2021р. на адресу арбітражного керуючого та боржника надійшли заяви з грошовими вимогами до боржника від двох кредиторів: ОСОБА_7 та ФОП Іванюка Миколи Миколайовича. Зазначила, що 26.05.2021р. на електронну адресу надійшли Відзиви від 26.05.2021р. боржника ОСОБА_1 на заяви про грошові вимоги до боржника ФОП Іванюка М.М. та ОСОБА_7 (а.с.13-18, т.2).

31.05.2021р. Книш З.І. подала до Господарського суду Волинської області звіт про проведену роботу станом на 31.05.2021р. (а.с.19-22, т.2), в якому повідомила суд, зокрема, про наступне.

Для перевірки декларацій про майновий стан боржника та проведення інвентаризації майна боржника та членів його сім`ї керуючим реструктуризацією Книш З.І. було надіслано ряд відповідних запитів до державних органів.

На вказані запити відповідними органами були надіслані відповіді, які були долучені до Звіту про результати перевірки декларації про майновий стан ОСОБА_1 від 21.05.2021р., який було подано до суду 21.05.2021р..

Для перевірки доходів боржника керуючим реструктуризацією Книш З.І. було надіслано запит за місцем роботи боржника - до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАН ТОРГ ТРЕЙД" №21 від 11.05.2021р.. Згідно відповіді ТОВ "СТАН ТОРГ ТРЕЙД" від 13.05.2021р. ОСОБА_1 працює на підприємстві з 26.03.2021р. на посаді менеджера з посадовим окладом 6500,00грн.. Із заробітної плати боржника здійснюються такі утримання: податок з доходів фізичних осіб 18% та військовий збір 1,5% від посадового окладу. (Відповідь ТОВ "СТАН ТОРГ ТРЕЙД" від 13.05.2021р. з відповідними додатками додається).

Для перевірки декларацій про майновий стан боржника та інвентаризації майна боржника та членів його сім`ї керуючим реструктуризацією Книш З.І. проведено моніторинг Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Реєстру прав власності на нерухоме майно; Державного реєстру Іпотек; Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; Державного реєстру обтяжень рухомого майна; Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказане підтверджується відповідними витягами від 13.05.2021р., які були додані до Звіту про результати перевірки декларації про майновий стан ОСОБА_1 від 21.05.2021р., який було подано до суду 21.05.2021р..

23.04.2021р. керуючим реструктуризацією Книш З.І. здійснено пошук даних про боржника та членів його сім`ї за РНОКПП у порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та зроблено скріншоти результатів запитів, які були додані до Звіту про результати перевірки декларації про майновий стан ОСОБА_1 від 21.05.2021р., який було подано до суду 21.05.2021р..

26.04.2021р. керуючим реструктуризацією Книш З. І. виконано пошук боржника та членів його сім`ї у Спеціальній інформаційній системі Укрпатенту для виявлення інформації про наявність у них майнових прав на об`єкти інтелектуальної власності та зроблено скріншоти отриманих результатів, які були додані до Звіту про результати перевірки декларації про майновий стан ОСОБА_1 від 21.05.2021р., який було подано до суду 21.05.2021р..

З 14.05.2021р. по 18.05.2021р. керуючим реструктуризацією Книш З.І. проведено інвентаризацію майна боржника та в результаті складено акти, які були подані до суду 19.05.2021р..

29.04.2021р. керуючим реструктуризацією Книш З.І. визначено вартість нерухомого майна боржника та отримано два Висновки про експертну грошову оцінку земельної ділянки і висновок про вартість майна, виданих ПП ЕКФ "Приватна справа" на підставі договору №РБ від 29.04.2021р., які були подані до суду 19.05.2021р..

21.05.2021р. керуючим реструктуризацією Книш З.І. було складено звіт про результати перевірки декларації про майновий стан боржника, відповідно до якого за результатами перевірки інформації поданої боржником не було виявлено надання боржником недостовірної або неповної інформації, який був надісланий усім кредиторам та поданий до суду 21.05.2021р. з відповідними додатками.

Ухвалами Господарського суду Волинської області від 01.06.2021 (а.с.33-36, 39-42, т.2) визнано вимоги Фізичної особи-підприємця Іванюка Миколи Миколайовича до ОСОБА_1 у розмірі 644905,30грн. (641696,80грн. заборгованості за умовами договору на виконання робіт з капітального ремонту від 11.05.2018р. та 3208,50грн. витрати по сплаті судового збору), (черговість задоволення вимог - друга). Включено до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору фізичної особи-підприємця Іванюка Миколи Миколайовича в розмірі 4540,00грн. (за подачу відповідної заяви). Визнано вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_1 у розмірі 200000,00грн. основного боргу (черговість задоволення вимог - друга). Включено до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору ОСОБА_7 в розмірі 4540,00грн. (за подачу відповідної заяви). Зобов`язано керуючого реструктуризацією Книш З.І. включити визнані судом вимоги ОСОБА_7 та фізичної особи-підприємця Іванюка Миколи Миколайовича до реєстру вимог кредиторів у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

Протокольною ухвалою від 01.06.2021р. Господарський суд Волинської області відклав розгляд заяви з грошовими вимогами Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на 08.06.2021р. о 09:30год. для подачі представнику боржника та керуючому реструктуризацією обгрунтовані пояснення з приводу заяви з грошовими вимогами Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (а.с.30, т.2).

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 08.06.2021р. в задоволенні заяви Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання грошових вимог в розмірі 2351140,41грн. до фізичної особи ОСОБА_1 , відмовлено. Визнано вимоги Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 в розмірі 420999,68грн., що забезпечені заставою майна боржника, як такі що підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів окремо. Окремо включено до реєстру відомості про майно боржника, що є предметом застави, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 128,8кв.м., житловою площею 79кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,19га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована на території Липинської сільської ради Луцького району Волинської області згідно з Державним реєстром прав власності на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державним реєстром Іпотек, Єдиним реєстром заборон відчуження об`єктів нерухомого майна:

- Іпотека. Номер запису про іпотеку: 35108631 від 12.04.2007р., предмет іпотеки: земельна ділянка, площею 0,19га, що знаходиться на території Липинської сільської ради, Луцького район, Волинської області, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, що належить ОСОБА_1 , підстава: Іпотечний договір, серія та номер: 3004, виданий 12.04.2007р., видавник: приватний нотаріус Дехтярук І.В. Іпотекодержатель: Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "УКРСОЦБАНК", ідентифікаційний , адреса: Україна, місто Київ, вулиця Ковпака, будинок 29;

- Заборона на нерухоме майно. Номер запису про обтяження: 35108469 від 12.04.2007р.. Предмет обтяження: земельна ділянка, площею 0,19га, що знаходиться на території Липинської сільської ради, Луцького район, Волинської області, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, що належить ОСОБА_1 , підстава: Іпотечний договір, серія та номер: 3004, виданий 12.04.2007р., видавник: приватний нотаріус Дехтярук І.В.;

- Іпотека. Номер запису про іпотеку: 33340494 від 12.04.2007р., підстава: Іпотечний договір, серія та номер: 3004, виданий 12.04.2007р., видавник: приватний нотаріус Дехтярук І.В., договір про порядок дій щодо внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, серія та номер: 3132 від 10.10.2019р., видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. Іпотекодержатель: Акціонерне товариство "Альфа-Банк", ідентифікаційний , адреса: Україна, 03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100;

- Заборона на нерухоме майно. Номер запису про обтяження: 33340412 від 12.04.2007р., підстава: Іпотечний договір, серія та номер: 3004, виданий 12.04.2007р., видавник: приватний нотаріус Дехтярук І.В., договір про порядок дій щодо внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, серія та номер: 3132 від 10.10.2019р., видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. Обтяжувач: Акціонерне товариство "Альфа-Банк", ідентифікаційний , адреса: Україна, 03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100. Включено до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору Акціонерного товариства "Альфа-Банк" в розмірі 4540,00грн. (за подачу відповідної заяви). Зобов`язано керуючого реструктуризацією Книш З.І. включити визнані судом вимоги Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до реєстру вимог кредиторів у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства. Керуючому реструктуризацією Книш З.І. провести збори кредиторів в порядку п.4 ст.122 Кодексу України з процедур банкрутства. Засідання суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі призначено на 06.07.2021р. о 10:00год. (а.с.72-76, т.2).

14.06.2021р. на адресу Господарського суду Волинської області надійшла відповідь Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (а.с.78-80, т.2).

16.06.2021р. керуюча реструктуризацією Книш З.І. подала до Господарського суду Волинської області заяву про затвердження плату реструктуризації боргів (а.с.82-114, т.2).

24.06.2021р. представник АТ "Альфа банк" надіслав на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Волинської області від 08.06.2021р. (а.с.115-137, т.2).

20.07.2021р. арбітражний керуючий Книш З.І. подала до Господарського суду Волинської області заяву про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реструктуризацією ОСОБА_1., в якій просила здійснити сплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого Книш Зоряни Ігорівни, за виконання повноважень керуючого реструктуризацією ОСОБА_1 за період з 20.04.2021р. по 20.07.2021р. в розмірі 34050,00грн. (реквізити арбітражного керуючого Книш Зоряни Ігорівни (РНОКПП НОМЕР_1 ) для перерахування грошової винагороди: НОМЕР_2 в АТ "Приватбанк", МФО 30344), (а.с.239, т.2).

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 22.07.2021р. відкладено вирішення питання про прийняття заяви арбітражного керуючого Книш З.І. про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризацією ОСОБА_1. по справі №903/264/21 за заявою фізичної особи ОСОБА_1 про неплатоспроможність до повернення справи до Господарського суду Волинської області (а.с.246, т.2).

16.09.2021р. представник боржника надіслав до Господарського суду Волинської області клопотання, в якому просить суд зняти арешти (а.с.243-267, т.2).

29.09.2021р. матеріали справи №903/264/21 повернуті до Господарського суду Волинської області (а.с.269, т.2).

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 30.09.2021р. заяву про затвердження плану реструктуризації боргів, заяву керуючого реструктуризації майна боржника про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень, клопотання представника боржника про зняття арештів прийнято та призначено до розгляду (а.с.270-271, т.2).

18.10.2021р. керуюча реструктуризацією подала до Господарського суду Волинської області наступні документи (а.с.20-34, т.3):

1. Акт від 18.10.2021р. про постійне місце проживання ОСОБА_1 та членів його сім`ї;

2. Довідка Підгайцівської сільської ради від 07.10.2021р. про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб;

3. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 ;

4. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_8 ;

5. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_4 ;

6. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_5 ;

7. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_6 .

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 19.10.2021р. клопотання арбітражного керуючого Книш Зоряни Ігорівни задоволено та здійснено сплату основної винагороди арбітражному керуючому Книш Зоряні Ігорівні за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника ОСОБА_1 у справі №903/264/21 за період з 20.04.2021р. - 20.07.2021р. включно у розмірі 34050,00грн. за рахунок коштів, внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області у відповідності до квитанції №16 від 09.04.2021р. на суму 34050,00грн. (а.с.43-44, т.3).

Протокольною ухвалою від 19.10.2021р. Господарський суд Волинської області відклав розгляд заяви про затвердження плану реструктуризації боргів, клопотання представника боржника про зняття арештів на 09.11.2021р. о 11:00год. в порядку ч.5 ст.126 КУзПБ (а.с.41, т.3).

Протокольною ухвалою від 09.11.2021р. Господарський суд Волинської області відклав розгляд заяви про затвердження плану реструктуризації боргів, клопотання представника боржника про зняття арештів на 30.11.2021р. о 11:30год. з метою заслухати всіх представників кредиторів (а.с.55, т.3).

Як вже зазначалося, ухвалою Господарського суд Волинської області від 30.11.2021р. провадження у справі №903/264/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 закрито.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №.№2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частина 1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених книгою 4 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно ч.2 ст.124 Кодексу України з процедур банкрутства, у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні.

Частиною 3 ст.124 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що план реструктуризації боргів боржника може містити положення про: 1) реалізацію в процедурі реструктуризації боргів частини майна боржника, у тому числі того, що є предметом забезпечення, черговість, строки реалізації такого майна та кошти, які планується отримати від його реалізації; 2) зміну способу та порядку виконання зобов`язань, у тому числі розміру та строків погашення боргів; 3) відстрочення чи розстрочення або прощення (списання) боргів чи їх частини; 4) виконання зобов`язань боржника третіми особами, зокрема шляхом укладення договору поруки, гарантії та інших правочинів згідно з цивільним законодавством; 5) інші заходи, спрямовані на покращення майнового стану боржника та задоволення вимог кредиторів (перекваліфікація, працевлаштування тощо).

Відповідно до ч.6 ст.124 Кодексу України з процедур банкрутства, строк виконання плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність не може перевищувати п`ять років.

Пунктом 3 ч.2 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що основним завданням зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника є, зокрема, прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Згідно ч.5 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства, план реструктуризації боргів боржника та зміни до нього вважаються схваленими, якщо їх підтримали всі забезпечені кредитори та не менше 50-ти відсотків конкурсних кредиторів.

Відповідно до ч.8 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства, до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про:

1) схвалення плану реструктуризації боргів боржника;

2) відмову у схваленні плану реструктуризації боргів та звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника або з клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

У відповідності до ч.2 ст.126 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про затвердження плану реструктуризації боргів боржника додаються: 1) план реструктуризації боргів боржника; 2) протокол засідання зборів кредиторів; 3) письмові заперечення кредиторів, які не брали участі в голосуванні чи проголосували проти схвалення плану реструктуризації боргів боржника (за наявності).

За приписами ч.7 ст.126 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд зобов`язаний затвердити план реструктуризації боргів боржника, якщо такий план схвалений кредиторами та боржником.

Згідно ч.8 ст.126 Кодексу України з процедур банкрутства, визначено підстави за якими господарський суд повинен постановити ухвалу про відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника.

З огляду на положення абз.7, 8 п.5 Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, план реструктуризації, що відповідає вимогам цього пункту, вважається підтриманим забезпеченим кредитором у частині вимог такого забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, що виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

Як свідчать матеріали справи, керуючою реструктуризацією боргів боржника на виконання ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства подано план реструктуризації боргів фізичної особи.

Судом встановлено, що 16.06.2021р. відбулися загальні збори кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 , які були організовані та проведені керуючою реструктуризацією арбітражним керуючим Книш З.І., оформлені Протоколом №1, за результатом яких було схвалено план реструктуризації боргів.

Боржник ОСОБА_1 запропонував керуючому реструткуризацією погодити План реструктуризації боргів боржника та звернутись до Господарського суду Волинської області із клопотанням про його затвердження.

Розглянувши поданий керуючим реструктуризацією план реструктуризації боргів божника ОСОБА_1., суд першої інстанції дійшов висновку, що такий не відповідає законодавству, а саме приписам п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, що відповідно до ч.2 п. 8 ст.126 Кодексу України з процедур банкрутства.

Як свідчить протокол засідання кредиторів боржника від 16.06.2021р. план реструктуризації боргів боржника розроблено з врахуванням приписів п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно п.5 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктуризується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, у боржника наявні наступні об`єкти нерухомого майна:

1. Житловий будинок (є єдиним місце проживання боржника) з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 128,8кв.м., житловою площею 79кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с.Липини, вул.Лесі Українки, 15, та земельна ділянку площею 0,17га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована на території Липинської сільської ради Луцького району Волинської області - який знаходиться в іпотеці АКБСР "Укрсоцбанк" за іпотечним договором від 20.04.2007р. №3004, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Дехтерук І.В..

2. 1/3 земельної ділянки в розмірі 8,65га, наданої для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Малинської сільської ради Млинівського району Рівненської області, кадастровий номер 56 238 847 00:03:001:0006.

Приписами Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що склад і розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, які виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. До розміру вимог такого забезпеченого кредитора не включаються штрафні санкції та пеня.

Визнані господарським судом вимоги забезпеченого кредитора погашаються боржником у розмірі ринкової вартості квартири або житлового будинку, що забезпечує вимоги такого кредитора, яка визначається оцінювачем, визначеним кредитором. Залишок заборгованості такого кредитора підлягає прощенню (списанню) в порядку, визначеному цим пунктом.

У разі якщо боржник до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність частково погасив кредит, розмір вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню відповідно до цього пункту, зменшується пропорційно до частини кредиту, погашеної боржником.

У разі якщо загальна площа квартири, обтяженої іпотекою, не перевищує 60 квадратних метрів або житлова площа такої квартири не перевищує 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника, або якщо загальна площа житлового будинку, обтяженого іпотекою, не перевищує 120 квадратних метрів:

- на реструктуризоване відповідно до цього пункту зобов`язання боржника встановлюється відсоткова ставка у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні, збільшеного на 1 відсоток;

- строк погашення вимог забезпеченого кредитора становить 15 років.

У разі якщо загальна площа квартири, обтяженої іпотекою, перевищує 60 квадратних метрів або житлова площа такої квартири перевищує 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника, або якщо загальна площа будинку, обтяженого іпотекою, перевищує 120 квадратних метрів:

- на реструктуризоване відповідно до цього пункту зобов`язання боржника встановлюється відсоткова ставка у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні, збільшеного на 3 процентні пункти;

- строк погашення вимог забезпеченого кредитора становить 10 років.

План реструктуризації, що відповідає вимогам цього пункту, вважається підтриманим забезпеченим кредитором у частині вимог такого забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, що виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

Боржник та забезпечений кредитор за погодженням можуть встановити в плані реструктуризації або мировій угоді інші умови та порядок погашення вимог забезпеченого кредитора, за умови, що вони є не гіршими для інтересів боржника, ніж ті, що встановлені цим пунктом. У разі недостатності доходів боржника для виконання умов реструктуризації, за умови проживання боржника в квартирі, обтяженій іпотекою, загальна площа якої не перевищує 60 квадратних метрів або житлова площа якої не перевищує 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника, або проживання боржника в житловому будинку, обтяженому іпотекою, загальна площа якого не перевищує 120 квадратних метрів, за рішенням господарського суду може бути встановлена мінімальна сума щомісячного виконання плану реструктуризації, яка не може бути меншою за половину мінімальної заробітної плати, встановленої Кабінетом Міністрів України на день ухвалення такого рішення. Зобов`язання з доведення недостатності доходів покладається на боржника. Ринкова вартість майна, що перебуває у власності або у спільній сумісній власності боржника та не є забезпеченням за кредитом, що підлягає реструктуризації, на яке може бути звернено стягнення, для цілей цього пункту вважається доходом боржника.

Прощення (списання) залишку заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою, що визначається як різниця між розміром вимог забезпеченого кредитора, визнаних господарським судом у справі про неплатоспроможність боржника, та розміром вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню відповідно до цього пункту, здійснюється після повного виконання зобов`язань боржником за реструктуризованим зобов`язанням на підставі рішення господарського суду, визначеного ст.129 цього Кодексу.

Як свідчить план реструктуризації, тіло кредиту становило 80000,00 дол. США, заборгованість за тілом 41168,18 дол. США, погашена частина кредиту 38831,82 дол. США, що становить 49% від тіла кредиту 420999,68грн. - 49 % =214710,00грн. (а.с.86, т.2).

Водночас, у матеріалах справи відсутні докази погашення тіла кредиту, що в свою чергу свідчить, що у суду відсутні підстави для встановлення розміру заборгованості боржника перед кредитором АТ "Альфа Банк", що підлягає прощенню (списанню).

Ткож, як вбачається з матеріалів справи, керуюча реструктуризацією Книш З.І. 11.06.2021р. надіслала на юридичну адресу АТ "Альфа Банк" (а.с.113, т.2) повідомлення про проведення зборів кредиторів від 10.06.2021р., звіт про здійснення і відшкодування витрат та звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, що підтверджується описом у цінний лист та накладною №213.

Згідно витягу щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" №213, відправлення вручено 24.06.2021р. (а.с.57, т.3).

Також, 10.06.2021р. керуюча реструктуризацією Книш З.І. надіслала на юридичну адресу АТ "Альфа Банк" (а.с.106, т.2) проект плану реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 від 09.06.2021р., вимогу щодо пропозицій по плану реструктуризації боргів боржника №25 від 10.06.2021р., вимогу щодо визначення оцінювача №24 від 10.06.2021р., що підтверджується описом у цінний лист та накладною №371.

Відповідно до витягу щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" №371, відправлення вручено 24.06.2021р. (а.с.58, т.3).

З огляду на викладене, кредитор АТ "Альфа банк" належним чином не повідомлений про збори кредиторів, які відбулися 16.06.2021р..

Таким чином зазначене вище свідчить, що такі умови плану реструктуризації суперечать п.5 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, реструктуризація боргів боржника - це судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Приписами Кодексу України з процедур банкрутства встановлено перелік документів та відомостей, необхідних до подання заявником при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Відповідно до п.11 ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

Згідно ч.5 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства, декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

Слід зазначити, що інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

Тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.

Таким чином, надання декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.

Як свідчать матеріали справи, на виконання положень ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства ОСОБА_1 як фізичною особою разом із заявою про визнання її неплатоспроможною надано до господарського суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2018-2020 роки (а.с.32-49, т.1).

20.05.2021р. ОСОБА_1 подав до суду уточнені декларації за 2018-2020 роки (а.с.118-141, т.1).

21.05.2021р. керуюча реструктуризацією подала до суду звіт про результати декларації про майновий стан ОСОБА_1 (а.с.144-184, т.1).

У відповідності до п.1 ч.7 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства, суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо встановить зокрема, що боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

Водночас, певні неточності в декларації про майновий стан не можуть слугувати підставою для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність або закриття провадження у такій категорії справ, оскільки законодавцем наділено боржника можливістю усунути такі неточності шляхом надання суду виправленої декларації.

Аналізуючи приписи п.11 ч.3 ст.116, п.1 ч.7 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що законодавець визначив певну послідовність дій учасників у справі про неплатоспроможність фізичної особи, а саме:

- боржник подає суду декларації;

- керуючий реструктуризацією перевіряє надані боржником декларації та виявляє наявність у них неповної та/або недостовірної інформації, а у випадку підтвердження такого факту за результатом перевірки повідомляє боржника у формі відповідного звіту;

- отримавши звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій, боржник упродовж семи днів (з дати отримання звіту) має право подати суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї з урахуванням наданих керуючим реструктуризацією зауважень.

З огляду на викладене, керуючий реструктуризацією здійснює перевірку декларації боржника, оформлює висновки за результатами проведеної перевірки та, у разі виявлення ним неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, обов`язково її доводить до відома боржнику, у результаті чого в останнього виникає право виправити декларацію у строк встановлений законом.

Водночас, приписами Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено перевірку керуючим реструктуризацією виправлених декларацій, а зазначена в них інформація підлягає оцінці судом та використанню при подальшому розгляді справи.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 22.09.2021р. по справі №910/6639/20.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник надав суду виправлену декларацію про майновий стан з дотриманням семиденного строку.

Однак, як слідує з уточнених декларацій боржника та звіту про результати перевірки декларацій про майновий стан боржника ОСОБА_1 , а саме розділу "Дані про членів сім`ї боржника" зазначено дружина ОСОБА_8 , син ОСОБА_9 та син ОСОБА_3 ..

При цьому, відповідно до довідки Підгайцівської сільської ради Луцького району про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 07.10.2021р. №6612/10/10.2021 (а.с.22 т.3) до складу сім`ї (зареєстрованих) входять 5 осіб: ОСОБА_1 (голова д/г), ОСОБА_8 (дружина), ОСОБА_4 (невістка), ОСОБА_5 (онук), ОСОБА_6 (онук).

У відповідності до акта від 18.10.2021р. (а.с.21, т.3), сусіди ОСОБА_1 , а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 засвідчили, що постійним місцем проживанням ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є житловий будинок АДРЕСА_1 .

Слід звернути увагу на те, що ключовим завданням суду при наданні оцінки наявності підстав для закриття провадження у справі з підстав неподання боржником виправлених декларацій впродовж 7 днів з моменту отримання звіту керуючого реструктуризацією за результатами відповідної перевірки, є необхідність встановлення дотримання керуючим реструктуризації порядку повідомлення особи (боржника) про наявність обґрунтованих підстав вважати подання нею недостовірної та/або неповної інформації, а також факту наявності або відсутності надання виправлених декларацій впродовж встановленого законодавством строку.

Положення ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства свідчать про те, що декларація про майновий стан боржника є невід`ємним додатком заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

При цьому, вимоги щодо форми декларації про майновий стан, поданої у справі про неплатоспроможність, ураховуючи п.11 ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства, визначені наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019р. №2627/5 "Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність".

Водночас, вимоги щодо змісту такої декларації передбачені ч.5 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства. Так, декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати (абз.1 ч.5 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства).

Згідно абз.2 ч.5 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства, до членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

З оглядку на викладене предметом дослідження, у даному випадку, належить вирішення питання щодо тлумачення положень ч.5 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства у контексті поширення умови визначення членами сім`ї за характеризуючими ознаками спільного проживання, пов`язаності спільним побутом та наявністю взаємних прав та обов`язків.

У відповідності до ч.2 та ч.4 ст.3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999р. № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" визначено, що членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Зазначена правова позиція щодо тлумачення правової категорії "члени сім`ї" підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22.08.2018р. у справі № 644/6274/16-ц.

Визначальним у цьому аспекті є визначене у п.6 мотивувальної частини вказаного рішення від 03.06.1999р. у справі №5-рп/99 положення щодо застосування поняття "член сім`ї": Конституційний Суд України виходив з об`єктивної відмінності його змісту залежно від галузі законодавства.

Базове поняття "член сім`ї" норма Сімейного кодексу України встановлює на підставі критеріїв спільного проживання, пов`язаності спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків.

При цьому, застосування поняття "член сім`ї" в інших галузях законодавства може розширювати чи звужувати коло осіб, які підпадають під це поняття у залежності від мети правового регулювання тієї чи іншої галузі, правового інституту або окремої правової норми.

Слід зазначити. що з моменту порушення справи про банкрутство стосовно боржника/відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019р. у справі №918/420/16.

Поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності (галузевих принципів), суттєве значення має й принцип узгодженості нормативних приписів права із суміжними інститутами права, що має гарантувати інтеграцію законодавства у сфері неплатоспроможності/банкрутства до національної системи права.

Зокрема, Кодекс України з процедур банкрутства як спеціальний нормативно-правовий акт має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов`язаних з банкрутством юридичних осіб та неплатоспроможністю фізичних осіб, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів та належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

Суд звертає увагу на те, що коло членів сім`ї боржника в ч.5 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства визначено у зв`язку із встановленням його обов`язку подати декларацію про майновий стан боржника за відповідною формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства, як додаток до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Подання декларації про майновий стан боржника полягає у необхідності підтвердження наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зазначених у ч.2 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Подання декларації про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміки розміру активів за відповідний період. Поряд з цим, ця декларація повинна містити відомості, що можуть свідчити про ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами.

Згідно ч.7 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства, суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, серед іншого, якщо: 1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї; 2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами.

Включення до кола членів сім`ї осіб, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхніх дітей, у тому числі повнолітніх, батьків, інших осіб, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, пояснюється фідуціарним, зазвичай, характером відносин боржника з цими особами (обов`язок діяти якнайкраще в інтересах таких осіб), що може сприяти ухиленню від виконання боржником зобов`язань перед кредиторами шляхом перереєстрації майна (майнових прав) на цих осіб. До цих зловживань правом боржник може вдатись незалежно від того, що ці особи проживають окремо від боржника, не пов`язані з ним спільним побутом та сімейними правами і обов`язками.

Зазначене розуміння застосування поняття "член сім`ї" у процедурі провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи дає підстави для висновку про включення до кола членів сім`ї боржника у ч.5 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства осіб, які не є членами сім`ї в розумінні статті 3 Сімейного кодексу України, оскільки не є особами, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки.

Відмінність поняття "член сім`ї боржника", визначеного законодавством у сфері неплатоспроможності та наведеного у ч.5 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства, додатково пояснюється відсутністю використання у цій частині бланкетної норми з посиланням на положення Сімейного кодексу України, іншого нормативно-правового акта.

Положення ч.5 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства самостійно і вичерпно врегульовують зміст поняття "член сім`ї боржника", яке є спеціальним, встановленим саме для цілей визначення змісту правовідносин щодо відновлення платоспроможності фізичної особи. Положення ст.3 Сімейного кодексу України для регулювання відносин у процедурі розгляду справ про неплатоспроможність фізичних осіб не застосовуються.

Отже, у провадженнях про неплатоспроможність боржників - фізичних осіб не є релевантним судове тлумачення правової категорії "член сім`ї" у згаданому вище рішенні Конституційного Суду України від 03.06.1999р. у справі № 5-рп/99 та позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.08.2018р. у справі №644/6274/16-ц, як таке, що надано у справі у правовідносинах, які регулюються правом соціального забезпечення.

Враховуючи вище викладене у сукупності, судове тлумачення ч.5 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства, з огляду на мету правового регулювання відносин неплатоспроможності боржників- фізичних осіб, дає підстави для висновку, що до членів сім`ї такого боржника в обов`язковому порядку необхідно віднести інших осіб, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (невістку та онуків).

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.09.2021р. у справі №910/6639/20.

Таким чином, не зазначення боржником всіх членів сім`ї ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) у деклараціях унеможливлює суду вчинити дії що передбачені п.п.9, 10 ч.5 ст.119 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме зобов`язання контролюючого органу, визначеного Податковим кодексом України, надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про доходи боржника та членів його сім`ї і про майно, задеклароване такими особами при перетині кордону та зобов`язання органу державної прикордонної служби надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про перетинання боржником та членами його сім`ї державного кордону за останні три роки.

Отже, наведе свідчить про наявність правових підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи - ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.7 ст.123 та п.9 ч.1 ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства.

За вказаних обставин, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком Господарського суду Волинської області про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи - ОСОБА_1 ..

Стосовно клопотання представника боржника ОСОБА_1 про зняття арештів та обтяжень, слід зазначити наступне.

Згідно п.2 ч.1 ст.120 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника арешт майна боржника та інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про неплатоспроможність, а попередньо накладені арешти та обмеження можуть бути зняті на підставі ухвали господарського суду.

Відповідно до ч.1 ст.59 Кодексу України з процедур банкрутства, з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

З огляду на те, що суд першої інстанції прийшов до висновку про закриття провадження по даній справі, а тому вказане клопотання до задоволення не підлягало.

Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі ч.5 ст.121 Кодексу України з процедур банкрутства.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що заперечення скаржника та відповідні обґрунтування в апеляційній скарзі щодо обставин справи є безпідставними та такими, що не можуть впливати на розгляд справи по суті.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, ухвалу Господарського суд Волинської області від 30.11.2021р. у справі №903/264/21 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст.ст.129, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суд Волинської області від 30.11.2021р. у справі №903/264/21 - без змін.

2. Справу №903/264/21 повернути до Господарського суду Волинської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "13" січня 2022 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.