ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" січня 2022 р.Справа № 924/159/14

Господарський суд Хмельницької області у складі суддів Вибодовського О.Д., Крамара С.І. та головуючого судді Грамчука І.В. при розглянувши заяву кредитора ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду у справі про банкрутство ТОВ "Октант-центр" м. Хмельницький, порушеної

за спільною заявою

1. ОСОБА_2 , м. Хмельницький

2. ОСОБА_3 , м. Хмельницький

3. Національної акціонерної компанії "Украгролізинг", за дорученням якої діє Хмельницька філія Національної акціонерної компанії "Украгролізинг", с. Богданівці Хмельницького району

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" м. Хмельницький

Представники сторін:

кредиторів : ОСОБА_1 , Ткач Я.С. - за довіреністю

боржника : не з`явились

розпорядника майном - арбітражного керуючого Харитонюка Є.В.

Бевза Ю.П. - представник за ордером ТОВ "Озерна", гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 .

В судовому засіданні відповідно до п. 6 ст. 233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 27.06.2019р. заяву гр. ОСОБА_6 с.Завалійки Волочиського району (вх. № 05-06/133/19 від 12.03.2019р.) про заміну кредитора у справі № 924/159/14 гр. ОСОБА_1 його правонаступником - гр. ОСОБА_6 із грошовими вимогами до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр" в сумі 3 980 218 грн., в т.ч. 1 218 грн. судовий збір (перша черга), 3 979 000 грн. основної заборгованості (четверта черга) задоволено, замінивши кредитора у справі № 924/159/14 гр. ОСОБА_1 на гр. ОСОБА_6 . У задоволенні клопотання кредитора гр. ОСОБА_1 (вх. № 05-06/331/19 від 19.06.2019р.) щодо зупинення розгляду заяви гр. ОСОБА_6 про заміну кредитора у справі - відмовлено. Ухвала набрала законної сили негайно після її оголошення - 27.06.2019р.

Зазначена ухвала не оскаржувалась.

До суду надійшла заява кредитора ОСОБА_1 (вх. № 05-06/707/21 від 22.11.2021) про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду у справі про банкрутство ТОВ "Октант-центр".

З наведених у Заяві (вх. № 05-06/707/21 від 22.11.2021р.) підстав з посиланням на ст.ст. 39, 40, 44 Кодексу України з процедур банкрутства гр. ОСОБА_1 просив суд невідкладно розглянути його заяву та скасувати ухвалу господарського суду в справі від 27.06.2019р. в частині заміни кредитора у справі № 924/159/14 гр. ОСОБА_1 його правонаступником - гр. ОСОБА_6 із грошовими вимогами до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр" в сумі 3980218 грн.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.11.2021 року вказану заяву передано для розгляду головуючому судді Грамчуку І.В., суддям Вибодовському О.Д., Крамару С.І.

Ухвалою суду від 24.11.2021 року залишено заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 27.06.2019 року у справі №924/159/14 без руху з наданням заявнику часу для усунення виявлених судом недоліків.

14.12.2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків із долученими додатками, а тому керуючись ст.ст. 234, 235, 323, 325 ГПК України, суд ухвалою від 21.12.2021р відкрив провадження про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 27.06.2019р. у справі № 924/159/14 про банкрутство ТОВ"Октант-центр" м. Хмельницький.

В отриманій судом заяві (вх. № 05-06/707/21 від 22.11.2021р.) конкурсний кредитор ОСОБА_1 вказує, що підставою задоволення заяви ОСОБА_6 стало те, що на підставі п.1 ч. 1 ст. 10, чч. 8, 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» за результатами звернення стягнення в межах виконавчого провадження на майнове право - право вимоги сплати грошових коштів, відбулась заміна стягувача у зобов`язанні із ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника - гр. ОСОБА_5 на підставі договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 25.12.2015р.

В послідуючому 11.03.2019р. між гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 укладено договір про відступлення права вимоги. У відповідності до п. 5 договору відступлення первісний кредитор ОСОБА_5 передає, а новий кредитор ОСОБА_6 приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові і стає кредитором боржника (ТОВ «Октант-Центр») за основним зобов`язанням на суму 3 980 218 грн. Пунктом 6 договору відступлення новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання взятих на себе грошових зобов`язань за основним зобов`язанням в сумі 3 980 218 грн.

Згідно п.7 договору моментом переходу права вимоги первісного кредитора за цим договором до нового кредитора є дата укладення цього договору. Перехід права вимоги відбувається без складання сторонами будь-яких додаткових документів.

Додатково ОСОБА_1 повідомив, що 11 березня 2019р. гр. ОСОБА_6 набув у гр. ОСОБА_5 , який є правонаступником на підставі договору про відступлення права вимоги від 25.12.2015р., право вимоги на загальну суму 3 980 218 грн. до товариства з обмеженою відповідальністю «Октант-Центр» м.Хмельницький. Проте постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2021р. встановлено, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦK України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша Фінансова установа.

Наразі заявник звертає увагу суду на те, що укладенням правочину про відступлення права вимоги, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг (ТОВ "Фінансова компанія "ФК "Факторинг"), на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Таким чином, на думку ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_5 не набув статусу нового кредитора, з моменту укладання договору відступлення права вимоги від 25.12.2015р., а отже не може отримати право вимоги ні за договором Факторингу, ні за зазначеним договором відступлення права вимоги, а тим більше переуступати таке право третім особам.

Посилаючись на ст.ст. 39, 40, 44 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсний кредитор просить скасувати ухвалу Господарського суду від 27.06.2019 в частині заміни кредитора ОСОБА_1 його правонаступником - ОСОБА_6 із грошовими вимогами до боржника -ТОВ «Октант-Центр» в сумі 3 980 218 грн.

05.01.2022р. від представника кредитора ОСОБА_1 адвоката Ричкова М.Ю. надійшло клопотання (вх. № 05-22/59/22 від 05.12.2022р.) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, з використанням власних технічних засобів в системі ЕаsyCon, проте перевіривши технічну можливість проведення відеоконференції у Господарському суді Хмельницької області встановлено, що на дату та час проведення судового засідання по справі № 924/159/14 у зв`язку із призначенням на цей час та дату засіданнь у режимі відеоконференції в інших справах, усі наявні зали у Господарському суді Хмельницької області зайняті.

З огляду на вищенаведене, суд відмовив у задоволенні клопотання представника кредитора ОСОБА_1 адвоката Ричкова М.Ю. про розгляд справи в режимі відеоконференції.

В послідуючому від адвоката Ричкова М.Ю. надійшло клопотання/заява (вх. № 05/22/119/22 від 10.01.2022р.), який з посиланням на неможливість прибуття його до суду, а також обмежений час, який був наявний у представника у зв`язку із підписанням договору про надання адвокатських послуг лише 05.01.2022р. та великим обсягом процесуальних документів по означеній справі, наявністю великої кількості неробочих, святкових днів, що заважало представнику звернутися до суду раніше та отримати доступ до матеріалів справи, просив відкласти судові засідання, призначені на 10 січня 2022р. Додатково представник зазаначив, що ними підготовлено та подано заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та поворот виконання рішення по справі № 2/2218/3393/11, термін розгляду вказаної заяви становить 10 днів. На думку представника, розмір грошових вимог ОСОБА_1 залежить від результату розгляду вказаної заяви, а тому з врахуванням викладеного просив суд не проводити попереднього засідання до розгляду заяви по справі № 2/2218/3393/11 задля недопущення порушення прав кредитора ОСОБА_1 .

Присутні в судовому засіданні повноважні представники інших учасників справи категорично заперечили проти задоволення даного клопотання з посиланням на загальну тривалість розгляду справи № 924/159/14 та представництво в її межах інтересів ОСОБА_1 різними представниками на різних етапах розгляду справи про банкрутство ТОВ «Октант-Центр», а тому в задоволенні відповідного клопотання (вх. № 05/22/119/22 від 10.01.2022р.) суд вважав за належне відмовити.

Безпосередньо в засіданні суду кредитор ОСОБА_1 повідомив, що заяву про перегляд ухвали від 27.06.2019 за нововиявленими обставинами готував його представник, а тому надати відповіді на всі запитання прибулих суду повноважних представників учасників справи він не взмозі, проте підтримав викладену в заяві позицію. Будь-яких інших доказів на підтвердження заяви ним не подано, так як на його переконання, викладених заявником аргументів достатньо для перегляду за нововиявленими обставинами ухвали суду у справі про банкрутство ТОВ "Октант-центр" від 27.06.2019р.

Кредитор ОСОБА_5 подав письмову позицію (вх. № 05-22/116/22 від 10.01.2022) у якій проти даної заяви заперечує та вважає, що остання не підлягає задоволенню.

Звертає увагу на те, що нововиявленими обставинами ОСОБА_1 вказує постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 року.

Вважає, що такий висновок, зазначений в постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 року, є позицією суду, щодо обставин, які вже були предметом дослідження і були відомі суду під час постановлення ухвали від 27.06.2019 року в справі № 924/159/14, а відтак не можуть вважатись нововиявленими обставинами відповідно до приписів законодавства України та позиції Великої Палати Верховного Суду (ухвала від 14.11.2019, судове провадження № 11-813за19).

Окрім того, правочини про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором, укладеним між ТОВ "Факторингова компанія "ФК "Факторинг" та ОСОБА_5 вже були предметом судового розгляду і рішення у цих справах набрали чинності (копії судових рішень у справах № 686/12265/16; №924/159/14 від 15.10.2019 року; № 924/922/18 були долучені до матеріалів справи № 924/159/14).

Так, в рамках справи № 686/12265/16 ОСОБА_1 просив суд визнати недійсним договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором № 26 від 24 грудня 2015 року, укладений між ТзОВ „Факторингова компанія „ФК Факторинг" та ОСОБА_5 ; визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 24 грудня 2015 року, укладеним між ТзОВ „Факторингова компанія „ФК Факторинг" та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Людмилою Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за № 2274. Дана справа пройшла всі інстанції, включаючи спробу передачі справи на розгляд Великої палати Верховного Суду, і судами всіх інстанцій позивачу ОСОБА_1 було відмовлено.

Зокрема, судами було встановлено (Ухвала колегії суддів судової палати, у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області 06 березня 2017 року в даній справі):

Твердження апелянта ( ОСОБА_1 ), що договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором № 26 від 24 грудня 2015 року містить ознаки договору факторингу, не може бути підставою для скасування рішення суду. Наявність деяких ознак одного договору у іншому договорі не підтверджує того, що спірний договір є договором факторингу.

Крім того, посилання апелянта на ст. 1079 ЦК України, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, а ОСОБА_5 не є суб`єктом підприємницької діяльності, ні юридичною особою, не включений до державного реєстру фінансових установ ще раз підкреслює, що в даному випадку відбувся договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань, а не договір факторингу.

Звертає увагу на те, що виходячи з зазначеного, колегія суддів вважала, що відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ТзОВ „Факторингова компанія „ФК Факторинг" та ОСОБА_5 , укладаючи договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань, діяли незаконно або без дотримання вимог чинного законодавства.

В рамках справи № 924/159/14 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовною заявою про визнання недійсним договору про відступлення прав за договорами іпотеки. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 08.04.19 направлено справу № 924/159/14 за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/9450/18 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "ФК Факторинг" (ідентифікаційний код 36352420).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 в справі № 924/159/14 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки (дана ухвала не оскаржувалась). Зокрема судом встановлено: як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , він не конкретизує, яким саме частинам та пунктам ст.ст. 203, 215 ЦК України не відповідає оспорюваний правочин та не вказує, які саме його права та інтереси було порушено оспорюваним правочином, а тому ним обрано неефектний засіб захисту.

Зазначає, що правочини щодо часткового задоволення вимог ОСОБА_5 до боржника були предметом оскарження до суду, але судами було підтверджено їх правомірність.

Так, в межах справи № 924/922/18 ОСОБА_1 звернувся в Господарський суд області з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ"Октант-центр" від 02.12.2016р., проте судами першої та апеляційної інстанцій позивачу було відмовлено в задоволені позову. Висновки судів зводяться, зокрема, до наступного :

ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 корпоративні права ОСОБА_1 , пропорційні його частці - 70% статутного капіталу ТОВ "Октант-центр".

ОСОБА_5 отримав вказані права за договором про відступлення права грошових зобов`язань за кредитним договором № 26 від 24.12.2015p., укладеним з ТОВ "Факторингова компанія "ФК Факторинг", яке, в свою чергу, отримало вказані права за договором про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором № 26 від 24.12.2015р., укладеним з ВАТ "ВТББанк".

Позивач не навів аргументів, з яких би вбачалось відсутність права відповідачів на укладення оспорюваного договору - рішення Господарського суду Хмельницької області від 25 червня 2019 р.

З огляду на недоведеність існування обставин, які за умовами статей 203, 215 ЦК України, були б підставою для визнання правочину недійсним, суд прийшов до висновку, що зміст укладеного договору відповідає положенням цивільного законодавства, моральним засадам суспільства; особи, які вчинили правочин, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасників було вільним та відповідало внутрішній волі сторін; правочин вчинений у передбачені законом формі, та був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_5 відчужив частку ОСОБА_6 у відповідності до вимог чинного законодавства в позасудовому порядку, передбаченому Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» - постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 11 грудня 2019 року.

На перекоанння кредитора, перехід до ОСОБА_5 прав обтяжувача за кредитним договором та договорами іпотеки, зобов`язання за якими забезпечено договором застави цінних паперів № 15/2007-ДЗ-2 від 25.12.2009, укладеним громадянином України ОСОБА_5 є підтвердженим.

З огляду на викладене, реалізація ОСОБА_5 прав обтяжувана, шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем предмета забезпечувального обтяження, а саме корпоративних прав ОСОБА_1 , що відповідає його частці у статутному капіталі ТОВ «Октант-центр», а саме розміру внеску - 20 741 гривень, що складає 70% статутного капіталу ТОВ «Октант-центр», узгоджується з вимогами статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» - постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 травня 2020 року.

Буд-яких інших доказів на підтвердження/заперечення заяви(вх. № 05-06/707/21 від 22.11.2021р.) судом не отримано, а тому вислухавши міркування присутніх в засіданні представників та їх учасників, під час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами судом береться за уваги таке.

Частиною 1 статті 320 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення, постанови та ухвали господарського суду, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно приписів ч.2 ст. 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Згідно з ч. 1 ст. 325 ГПК України заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (див. пп. 27 - 28 рішення від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії" N69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" N 2). Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (див. рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (див. п.п. 51 - 52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24.06.2003; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п.п. 42-44 рішення Суду у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (див. пп. 27 - 34 рішення Суду у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

В обґрунтування заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами, заявник посилається на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2021р. в якій встановлено, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦK України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша Фінансова установа.

Звертає увагу на те, що укладенням правочину про відступлення права вимоги відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг (ТОВ "Фінансова компанія "ФК "Факторинг"), на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Вважає, що суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_5 не набув статусу нового кредитора, з моменту укладання договору відступлення права вимоги від 25.12.2015р., а отже не може отримати право вимоги ні за договором Факторингу, ні за зазначеним договором відступлення права вимоги, а тим більше переуступати таке право третім особам.

Ухвалою суду від 27.06.2019 постановлено, що в межах виконавчого провадження ВП № 56607510 право вимоги гр. ОСОБА_1 до ТОВ «Октант-Центр» в сумі 3 980 218 грн. було передано гр. ОСОБА_5 (код НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в рахунок погашення боргу гр. ОСОБА_1 перед останнім, що підтверджується постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Мірошникової В.Р. від 11.02.2019р. у ВП №56607510 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, актом старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Мірошникової В.Р. від 11.02.2019р. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, свідоцтвом, виданим 20.02.2019р. Палінчак Т.В, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за № 841.

При цьому на підставі п.1 ч.1 ст. 10, чч. 8, 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» за результатами звернення стягнення в межах виконавчого провадження на майнове право - право вимоги сплати грошових коштів відбулась заміна кредитора у зобов`язанні із гр. ОСОБА_1 на його правонаступника - гр. ОСОБА_5 (код НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

В послідуючому 11.03.2019р. між гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 укладено договір про відступлення права вимоги.

Дослідження обставин і перевірка доказів щодо наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішення спору по суті та кваліфікації таких обставин як нововиявлених (позицію Верховного Суду, викладена у постанові від 13.11.2018р. №903/969/15).

Судом враховується, що господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, якщо ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При цьому, результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, та встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Вирішення питання, чи вірно судом надано оцінку певним доказам, належить до компетенції судів вищих інстанцій, та не може бути вирішено в рамках розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами (позиція Верхового Суду, викладена в постанові від 18.12.2018р. № 907/573/15

Враховуючи, що докази (доводи), на які посилається заявник, як на нововиявленні обставини були предметом дослідження суду, яким надано належну правову оцінку, відсутність оскарження даної ухвали в апеляційній та касаційній інстанцій, мотиви, викладені в заяві про перегляд вказаної ухвали за нововиявленими обставинами зводяться до необхідності здійснення переоцінки доказів, що не узгоджується з п. 1 ч. 4 ст. 320 ГПК України.

Частиною 3 ст. 325 ГПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

З огляду на викладене, через непідтвердження кредитором ОСОБА_1 позиції викладеної в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами його представником та відсутність інших доказів на її підтвердження, враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник не були істотними для розгляду відповідної заяви ОСОБА_6 у справі про банкрутствоТОВ "Октант-Центр", неодноразово оцінювались судами різних юрисдикцій, не спростовують факти, які було покладено в основу судової ухвали Господарського суду Хмельницької області від 27.06.2019р. по справі № 924/159/14 та не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом під час прийняття вищевказаної ухвали, суд зазначає про відсутність в даному випадку нововиявлених обставин.

Таким чином, у задоволенні заяви кредитора ОСОБА_1 (вх. № 05-06/707/21 від 22.11.2021р.) про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 27.06.2019р. по справі № 924/159/14 в частині заміни кредитора ОСОБА_1 його правонаступником - ОСОБА_6 із грошовими вимогами до боржника ТОВ "Октант-Центр" в сумі 3 980 218 грн. необхідно відмовити, а ухвалу господарського суду Хмельницької області від 27.06.2019р. по справі №924/159/14 в цій частині залишити в силі.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 320, 321, 322, 325 Господарського процесуального кодексу України, Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви кредитора ОСОБА_1 (вх.№05-06/707/21 від 22.11.2021) про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 27.06.2019р. в частині задоволення заяви гр. ОСОБА_6 с.Завалійки Волочиського району (вх. № 05-06/133/19 від 12.03.2019р.) про заміну кредитора у справі № 924/159/14 гр. ОСОБА_1 його правонаступником - гр. ОСОБА_6 із грошовими вимогами до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр" в сумі 3 980 218 грн., в т.ч. 1 218 грн. судовий збір (перша черга), 3 979 000 грн. основної заборгованості (четверта черга) у справі №924/159/14 за спільною заявою 1. ОСОБА_2 , м. Хмельницький, 2. ОСОБА_3 , м. Хмельницький, 3. Національної акціонерної компанії "Украгролізинг", за дорученням якої діє Хмельницька філія Національної акціонерної компанії "Украгролізинг", с. Богданівці Хмельницького району про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" м. Хмельницький відмовити.

Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 27.06.2019р. по справі №924/159/14 в цій частині залишити в силі.

Ухвала набрала законної сили 10.01.2022 та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її оголошення в порядку ст.ст. 254-259 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 13.01.2022 р.

Головуючий суддя І.В. Грамчук

Суддя О.Д. Вибодовський

Суддя С.І. Крамар

Віддрук. 5 прим.:

1- до справи

2 - ТОВ "Октант-центр" - м. Хмельницький, вул. Озерна, 20.()

3- гр. ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 )

4- ОСОБА_1 - АДРЕСА_3

5 - арбітражному керуючому Харитонюку Євгену Васильовичу @mail.gov.ua

всім реком. з повідомл. про вруч.