РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2022Справа № 910/18446/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІКО ІФ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС Торг" про стягнення 42 568,15 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 32 840,82 грн. заборгованості, 1 097,94 грн. 3% річних, 3 511,53 грн. інфляційних втрат та 5 117,86 грн. пені за договором поставки №02/03/2020 від 04.03.2020 року на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 612, 626, 627, 628, 655, 692 ЦК України та ст.ст. 174, 193 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від учасників справи у встановлений законом строк не надано.

Відповідач у справі був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався, відзив на позов не надав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.03.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІКО ІФ" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БВС Торг" (покупець) укладено договір поставки товарів № 02/03/2020 (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця, одноразово або партіями товарно-матеріальні цінності, надалі - товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити вартість даного товару (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору передача товару здійснюється постачальником протягом терміну дії договору окремими, одноразово або узгодженими з покупцем партіями товару, відповідно до попереднього замовлення покупця, в якому визначається асортимент (вид) та обсяг товару (кількість), ціна за одиницю товару, загальна ціна партії товару та інші умови. Замовлення може проводитись шляхом листування, телеграмою, через телефонний або факсимільний зв`язок, по електронній пошті е-mail або надаватися через представника постачальника.

Пунктом 2.2 договору визначено, що поставка замовленого товару здійснюється постачальником протягом не більше ніж трьох днів з моменту отримання відповідного замовлення або протягом строку, визначеного у самому замовленні.

Згідно п. 3.2 договору покупець здійснює оплату за товар за цінами визначеними у видаткових накладних та рахунках.

Пунктом 3.5 договору передбачено, що оплата товару покупцем здійснюється протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання рахунку на оплату товару.

Відповідно до п. 5.1 договору за невиконання або неналежне виконання умов договору винна сторона виплачує, добросовісній стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня. За кожний календарний день прострочення від вартості неоплаченого (непоставленого) товару за кожен день затримки до моменту повного виконання зобов`язань щодо поставки товару.

За несвоєчасну або неповну оплату вартості товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми неоплати (недооплати) за кожен день прострочення до моменту повного виконання Покупцем свого зобов`язання щодо оплати (п. 5.3 договору).

Договір набирає чинності з дати підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2020p., а в частині проведення розрахунків - до повного здійснення розрахунків. Строк дії договору може змінюватися за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до цього договору (п. 9.2 договору).

Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до видаткових накладних №№ 189 від 10.03.2020 року на суму 62 274,04 грн., 260 від 31.03.2020 року на суму 55 296,28 грн., 316 від 27.04.2020 року на суму 61 048,50 грн., 354 від 14.05.2020 року на суму 55 070,89 грн., 410 від 02.06.2020 року на суму 72 121,63 грн., 443 від 16.06.2020 року на суму 45 292,76 грн., 524 від 14.07.2020 року на суму 89 249,45 грн., 631 від 18.08.2020 року на суму 23 591,43 грн. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 463 944,98 грн.

Проте, доказів направлення, отримання рахунків на оплату товару відповідно до умов п. 3.5 договору, як і самих рахунків, позивачем до суду не надано.

Тобто, строк оплати вищезазначеного отриманого товару для відповідача не настав згідно умов п. 3.5 договору.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, позивач не довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачем, а тому в позові про стягнення з відповідача 32 840,82 грн. основного боргу, 1 097,94 грн. 3% річних, 3 511,53 грн. інфляційних втрат та 5 117,86 грн. пені слід відмовити.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна