ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.01.2022м. СумиСправа № 920/1077/21

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши без виклику сторін за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження справу № 920/1077/21

за позовом Сумської міської ради (пл. Незалежності, 2, м. Суми, 40030, ),

до відповідача Акціонерного товариства «Укрвторчормет» (вул. Електриків, буд. 6, м. Київ, 04071, ),

про стягнення 387465 грн 64 коп.,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти в розмірі 387465,64 грн за використання земельної ділянки без оформлення договору оренди за період з 09.07.2020 по 01.08.2021, а також судовий збір у розмірі 5811,98 грн, сплачений за платіжним дорученням від 14.09.2021 №243.

Ухвалою від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 920/1077/21 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено сторонам строки для надання заяв по суті справи.

Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення 07.10.2021, сторони були повідомленні належним чином про розгляд справи №920/1077/21 Господарським судом Сумської області.

Відповідач у строки, встановлені судовою ухвалою від 04.10.2021, відзиву на позов не подав.

Згідно із статтею 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, враховуючи принцип незмінності складу суду, передбачений ст.32 ГПК України, розгляд справи в зв'язку з відпусткою судді Котельницької В.Л. здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання заяв по суті справи, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Судовий процес на виконання ч. 3 ст. 222 ГПК України не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

12.12.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Сумивтормет» та Закритим акціонерним товариством «Укрвторчормет» укладено договір купілі-продажу, за яким Закрите акціонерне товариство «Укрвторчормет» придбало у власність нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: Сумська область, м.Суми, вул. Тополянська, буд. 13, а саме: побутове приміщення В-І - 364,2 кв.м., склад кисневий Н-І, М-І - 155,5 кв.м., будівля пакет преса З-І - 236,5 кв.м., будівля вагової Г-І - 7,9 кв.м., виробничий цех О - 3024,0 кв.м., автогараж Д-І - 382,4 кв.м., побутове приміщення А-ІІ - 232,3 кв.м., склад майстерня Ж-І, Е-І - 324,5 кв.м.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна власником об'єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою Сумська область, м. Суми, вул. Тополянська, буд. 13, а саме: побутове приміщення В-І - 364,2 кв.м., склад кисневий Н-І, М-І - 155,5 кв.м., будівля пакет преса З-І - 236,5 кв.м., будівля вагової Г-І - 7,9 кв.м., виробничий цех О - 3024,0 кв.м., автогараж Д-І - 382,4 кв.м., побутове приміщення А-ІІ - 232,3 кв.м., склад майстерня Ж-І, Е-І - 324,5 кв.м., навіс С, навіс Т, огорожа 1-7 є Публічне акціонерне товариство «Укрвторчормет», , адреса: 02160, Україна, м. Київ, вул. Каунаська, буд. 27.

Відповідно до витягу з ЄДРПОУ, сформованого за електронним запитом суду, станом на 04.10.2021 Акціонерне товариство «Укрвторчормет» (ідентифікаційний код 00191483) (далі - відповідач) зареєстроване як юридична особа, основним видом діяльності якої є виробництво чавуну сталі та феросплавів. 21.05.2021 зазначеним товариством в т.ч. було змінено найменування (повне та/або скорочене).

За витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.08.2021 №НВ-021 вище зазначене майно відповідача розташовується на земельній ділянці площею 1,6878 га комунальної форми власності, кадастровий номер :06:002:0040, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Як зазначає позивач, у період з 03.08.2015 по 08.07.2020 відповідач користувався зазначеною земельною ділянкою на підставі договору оренди, який припинив свою дію у зв'язку із закінченням строку 08.07.2020, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 10.12.2020 №236436366.

Виходячи з норми ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Сумська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду міста Суми та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Сумська міська рада створює свої виконавчі органи, у вигляді виконавчого комітету, відділів, управлінь та інших створюваних радою виконавчих органів. Виконавчі органи є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Як зазначає позивач, відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. Положення про Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (у редакції рішення Сумської міської ради від 23.09.2020 №7367-МР) останній є виконавчим органом Сумської міської ради, їй підзвітний та підконтрольний, підпорядкований виконавчому комітету Сумської міської ради та Сумському міському голові, оперативно підпорядкований заступнику міського голови згідно з розподілом обов'язків; є юридичною особою, має власну печатку із зображенням Малого Державного Герба України і надписом свого найменування та штампи із надписом свого найменування, рахунки в банках та Державній казначейській службі.

17.06.2021 Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, як уповноважений орган позивача, направив на адресу відповідача лист №06.01-16/2007, в якому зазначив, що використання землі без зареєстрованого права користування, зволікання суб'єкта господарювання з оформленням необхідної документації на землю та ухилення від сплати податків за користування земельними ділянками є порушенням земельного законодавства. У зв'язку з чим, запропоновано відповідачу усунути порушення земельного законодавства шляхом реєстрації права користування земельною ділянкою за адресою: м. Суми, вул. Тополянська, 13.

19.07.2021 Головне управління ДПС у Сумській області листом №9576/5/18-28-04-05-14 повідомило Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, що у період з 01.01.2020 по 01.07.2021 відповідач земельний податок та/або орендну плату не сплачував.

06.08.2021 Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, як уповноважений орган позивача, направив на адресу відповідача лист №06.01-16/2472, в якому проінформував відповідача про те, що оскільки відповідач використовував спірну земельну ділянку кадастровий номер :06:002:0040 без оформленого права на неї та не сплачував плату за землю в період з 09.07.2020 по 01.08.2021, розмір втрат міського бюджету Сумської міської територіальної громади склав 387465,64 грн. При цьому, позивач наголосив, що розрахунок розміру безпідставно збережених коштів проведений з урахуванням площі спірної земельної ділянки, сформованої як об'єкт цивільних прав, на підставі нормативно грошової оцінки, зазначеної у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.06.2021 №3216, з урахуванням коефіцієнту індексації, визначеного вповноваженим органом, а також із застосуванням ставки орендної плати, встановленої рішенням Сумської міської ради від 19.06.2019 №5298-МР «Про встановлення плати за землю».

Лист №06.01-16/2472 від 06.08.2021, відповідно до матеріалів справи, отриманий відповідачем 12.08.2021, але залишений без відповіді.

Враховуючи, що зазначеними діями відповідач, на думку позивача, порушив його права, останній подав позов щодо стягнення з відповідача 387465,64 грн за період з 09.07.2020 по 01.08.2021 за користування без правовстановлюючих документів земельною ділянкою за адресою м. Суми, вул. Тополянська, 13, на якій знаходиться нерухоме майно відповідача, що належить йому на праві приватної власності.

Відповідно до частини 1, 2 статті 120 ЗК України в разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За змістом положень глави 15 ЗК України користування земельними ділянками, які перебувають у комунальній власності, реалізовується через право постійного користування або право оренди.

Згідно з частиною 1 статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 96 ЗК України землекористувачі зобов'язуються своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (пункт в), що кореспондується з положеннями статті 206 ЗК України, згідно з якими використання землі в Україні є платним.

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (статті 125 ЗК України).

Отже, набуття Відповідачем права власності на нерухоме майно не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій воно розміщене. Право оренди виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Водночас, з урахуванням приписів частини 2 статті 120 ЗК України не є правопорушенням відсутність у відповідача зареєстрованого права оренди земельної ділянки, на якій розміщено його нерухоме майно і яка перебуває у власності Сумської міської територіальної громади.

Відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права є предметом регулювання глави 83 ЦК України. Наявність договірного характеру спірних відносин виключає можливість застосування до них положень цієї глави.

Відповідно до частини 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Для зобов'язань, які регулюються цією статтею (кондикційні зобов'язання), характерна наявність одночасно таких умов: набуття або збереження особою майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття або збереження майна або коли підстава згодом відпала. Зокрема, й приріст майна в набувача без достатніх правових підстав є характерним для кондикційних зобов'язань.

У діях Відповідача наявні всі ознаки, притаманні кондикційним зобов'язанням: відповідач зберіг (заощадив) у себе майно, а саме кошти у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: м. Суми, вул. Тополянська, 13, і на якій розміщене його нерухоме майно; відсутні правові підстави для збереження (заощадження) відповідачем майна (коштів), оскільки користування землею в Україні, зокрема й на праві оренди, є платним (стаття 205, частина 1 статі 96 ЗК України), чинним законодавством не передбачена можливість безоплатного користування землею; відповідач зберіг (заощадив) у себе майно (кошти) саме за рахунок позивача, враховуючи те, що власником земельної ділянки, на якій розміщено нерухоме майно відповідача, є Сумська міська територіальна громада в особі Сумської міської ради, тобто позивача.

Відтак, збереження (заощадження) відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування цією земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) у нього цих коштів за рахунок їх неодержання позивачем.

Незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем грошових коштів за користування земельною ділянкою, свідчить про втрату позивачем майна (коштів), яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію "виправдане очікування", що є загальновизнаною, зокрема в практиці визначення Європейського суду з прав людини.

З огляду на викладене, відносини з фактичного користування відповідачем спірною земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання позивачем, як власником цієї земельної ділянки, доходів у вигляді орендної плати за своєю природою є кондикційними до моменту оформлення відповідачем, як власником нерухомого майна, права оренди земельної ділянки.

Таким чином, відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки в період з 09.07.2020 по 01.08.2021, розташованої за адресою: м. Суми, вул. Тополянська, 13, кадастровий номер :06:002:0040, площею 1,6878 га, який зберіг (заощадив) за рахунок позивача (власника цієї земельної ділянки) у себе кошти в розмірі 387465,64 грн, які мав заплатити за користування зазначеною земельною ділянкою, зобов'язаний повернути ці кошти позивачу на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц та від 13.02.2019 у справі №320/5877/17, постанові Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №912/1188/17, від 21.01.2019 у справі №902/794/17, від 07.06.2019 у справі №924/638/18, від 28.02.2020 у справі №913/169/18.

Судом перевірено розрахунок позовних вимог, який здійснено позивачем з урахуванням площі спірної земельної ділянки, сформованої як об'єкт цивільних прав, на підставі нормативно грошової оцінки (12164987,28 грн), зазначеної у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.06.2021 №3216, з урахуванням коефіцієнту індексації (1,0), визначеного повноваженим органом, а також із застосуванням ставки орендної плати (3%), встановленої рішенням Сумської міської ради від 19.06.2019 №5298-МР «Про встановлення плати за землю».

У зв'язку з наведеним, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 387465,64 грн за період з 09.07.2020 по 01.08.2021 за користування земельною ділянкою по вул. Тополянська, 13 в м. Суми без правовстановлюючих документів визнаються судом правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 387465,64 грн заборгованості за користування земельною ділянкою по вул. Тополянська,13 в м. Суми без правовстановлюючих документів за період з 09.07.2020 по 01.08.2021.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача на користь Сумської міської ради в особі Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради 5811,98 грн судового збору, сплаченого за платіжним дорученням від 14.09.2021 №243.

Зазначене позивач обґрунтовує тим, що відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. Положення про Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (у редакції рішення Сумської міської ради від 23.09.2020 №7367-МР, далі - Положення) останній є виконавчим органом Сумської міської ради, їй підзвітний та підконтрольний, підпорядкований виконавчому комітету Сумської міської ради та Сумському міському голові, оперативно підпорядкований заступнику міського голови згідно з розподілом обов'язків; є юридичною особою, має власну печатку із зображенням Малого Державного Герба України і надписом свого найменування та штампи із надписом свого найменування, рахунки в банках та Державній казначейській службі. Пунктом 3.2.71, 3.2.72 Положення визначено, що Департамент, відповідно до покладених на нього завдань, несе зобов'язання по сплаті коштів, стягнутих за судовими рішеннями з Сумської міської ради, по оплаті судового збору, виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів та інших зобов'язань, які виникають в діяльності Департаменту.

Отже, Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради є платником судового збору, як розпорядник бюджетних коштів територіальної громади м. Суми, за позивача - Сумську міську раду, який звернувся із позовом у даній справі від імені та в інтересах територіальної громади м. Суми.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 5811,98 грн покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Укрвторчормет» (вул. Електриків, буд. 6, м. Київ, 04071, ) на користь Сумської міської ради (пл.Незалежності, 2, м. Суми, 40030, ) 387465,64 грн (триста вісімдесят сім тисяч чотириста шістдесят п'ять грн 64 коп.) безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою по вул. Тополянська, 13, в м. Суми без оформлення договору оренди за період з 09.07.2020 по 01.08.2021.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Укрвторчормет» (вул. Електриків, буд. 6, м. Київ, 04071, ) на користь Сумської міської ради (пл. Незалежності, 2, м. Суми, 40030, ) в особі Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (вул. Садова, 33, м. Суми, 40009, ) 5811,98 грн (п'ять тисяч вісімсот одинадцять грн 98 коп.) витрат по сплаті судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256, ст. 257 ГПК України).

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення в зв'язку з відпусткою судді Котельницької В.Л. складено та підписано 11.01.2022.

Суддя В.Л. Котельницька