ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року Справа №918/833/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Тимошенко О.М. , суддя Крейбух О.Г.

при секретарі судового засідання - Єфімчук А.І.

за участю представників сторін:

позивача - Терещенко О.М., ордер №1035017 серія ВК від 17.12.2021, Король В.В., ордер №1036356 серія ВК від 10.01.2022

відповідача - Паска В.В., довіреність №3 від 10.01.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на рішення Господарського суду Рівненської області від 09.11.2021 р. у справі № 918/833/21 (суддя Романюк Ю.Г., повний текст рішення складено 15.11.2021 р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖДАН-СЕРВІС"

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Регіональний офіс водних ресурсів у Рівненській області

про стягнення заборгованості в сумі 153 725, 93 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 09.11.2021 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Ждан-Сервіс" задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 150 191,50 грн. надмірно сплаченої орендної плати, 3 534,43 грн. пені та 2305,89 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Судові витрати покласти на позивача.

Апелянт вважає рішення Господарського суду Рівненської області від 09.11.2021 р. у справі №918/833/21 необґрунтованим, таким що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що позивач не надав суду доказів, що підтверджують середню кількість працівників, а штатний розпис підприємства не є підтвердженням саме середньої кількості працівників за звітний період.

У фінансовій звітності ТОВ "Ждан-Сервіс" не зазначено середню кількість працівників у відповідній графі. Вказана фінансова звітність малого підприємства також не підтверджує те, що ТОВ "Ждан-Сервіс" є суб`єктом, малого підприємництва, адже по наведених в позовній заяві позивачем критеріях він відповідає суб`єкту мікропідприємництва та долученим доказам (первинним, документам), а отже мав би подавати фінансову звітність мікропідприємництва, тому постанова Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020 року до орендаря не може застосовуватись.

Апелянт зазначає, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження того, що ТОВ "Ждан-Сервіс" провадить виробничу діяльність безпосередньо на орендованих виробничих площах, умовами договору передбачено, що майно передається в оренду з метою розміщення майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів, що не є виробничою діяльністю, а тому Позивач не належить до Переліку 2 Постанови №611.

Також апелянт зазначає, що Регіональне відділення не мало підстав для застосування Постанови КМУ №611, оскільки ТОВ "Ждан-Сервіс" отримало згоду на здійснення невід`ємних поліпшень та не здійснили їх до початку карантину.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення вищезазначених обставин не врахував, припустився невірного застосування норм матеріального права та надав невірну юридичну оцінку спірним правовідносинам.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на рішення господарського суду Рівненської області від 09.11.2021 р. у справі № 918/833/21 та призначено її до розгляду на 10 січня 2022 р. об 11:00 год.

30.12.2021 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 09.11.2021 р. у справі № 918/833/21 залишити без змін.

В судове засідання 10.01.2022 з`явилися представники позивача та відповідача, третя особа - Регіональний офіс водних ресурсів у Рівненській області ради не забезпечив участь в судовому засіданні уповноваженого представника.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні у відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Колегія суддів заслухавши в судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 18.01.2018 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області, на сьогодні це Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (далі - відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ "Ждан-Сервіс" (далі - позивач), було укладено Договір оренди державного майна №1640 - 2018 (далі - договір) (а.с.10-12).

Відповідно до п.1.1. Договору оренди державного майна №1640 - 2018 орендодавець передає, орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно: комплекс будівель та споруд, а саме: ремонтна майстерня, площею 381,8 кв.м., автогараж (10 боксів), площею 561,1 кв.м., складське приміщення, площею 235,1 кв.м., склад для матеріалів, площею 107,2 кв.м., прохідна, площею 6,8 кв.м., навіс №21, площею 39,8 кв.м., навіс №2, площею 19,1 кв.м., естакада (інв.№101303002), огорожа №1 та №2 (інв.№10103003) за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Київська, 108ж, що перебуває па балансі Рівненського обласного управління водних ресурсів.

Згідно п. 1.2. Договору майно передається в оренду з метою розміщення майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів.

Пунктом 3.3 Договору встановлено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно п. 3.6 Договору орендна плата перераховується таким чином: 50% - до Державного бюджету на рахунок УК у м. Рівне р/р 7002, код одержувача 38012714, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код. платежу 22080200; 50% - Балансоутримувачу, щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

П. 3.7 Договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до Державного бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, перерахування орендної плати.

14 вересня 2018 року змінилась назва балансоутримувача з "Рівненське обласне управління водних ресурсів" на "Регіональний офіс водних ресурсів у Рівненській області".

У відповідності до п. 10.1. Договору оренди державного майна №1640 - 2018 від 18.10.2018 року цей договір укладено строком на 1 (один) рік, що діє з 18.10.2018 року до 18.10.2019 року включно.

Факт приймання-передачі майна в оренду позивачу підтверджується Актом прийому - передачі нерухомого майна від 18.10.2018 року (а.с.13).

10 вересня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про внесення змін до Договору оренди державного майна № 1640-2018, яким внесено зміни до пунктів: 2.2., 10.7., 6.5. Договору (а.с. 15).

Договором про внесення змін від 09.12.2019 року до Договору оренди державного майна №1640-2018 від 18.10.2018 року дію Договору оренди державного майна №1640-2018 від 18.10.2018 року продовжено на строк до 18 жовтня 2020 року (а.с. 16).

01 червня 2021 року Господарським судом Рівненської області по справі № 918/119/21 було ухвалено рішення відповідно до якого визнано договір оренди державного майна №1640 - 2018 від 18.10.2018 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області та Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ "Ждан-Сервіс" поновленим на строк до 18.10.2021 року.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 по справі №918/191/21 рішення Господарського суду Рівненської області по справі № 918/119/21 було залишено без змін.

З матеріалів справи вбачається, що 14 липня 2021 року позивач звернувся до відповідача з листом вих. № 14-07/21 від 14.07.2021 року, який отриманий відповідачем та зареєстрований за вх. №02335 від 14.07.2021 року, у якому просив продовжити термін оренди державного майна - комплекс будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 108 ж.

04 серпня 2021 року між позивачем та Адвокатським бюро "Терещенко і партнери" укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги.

11 серпня 2021 року Адвокатське бюро "Терещенко і партнери" звернулося до відповідача з адвокатським запитом, у якому просило відповідача повідомити чи розглянуто Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, у порядку визначеним законодавством, заяву вих. № 14-07/21 від 14.07.2021 (зареєстрована за вх. № 02335 від 14.07.2021), яка була подана Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ "Ждан-Сервіс" та яке рішення прийнято у зв`язку з її розглядом. У зв`язку з вказаним просило надати належним чином засвідчену копію прийнятого рішення по заяві вих. № 14-07/21 від 14.07.2021 (зареєстрована за вх. № 02335 від 14.07.2021) (а.с. 19-20).

Адвокатським бюро "Терещенко і партнери" отримано відповідь на адвокатський запит від 16.08.2021 року № 18-01-2788 з якої вбачається, що відповідачем розглянуто заяву позивача від 14.07.2021 року № 02335 та за результатами розгляду було прийнято рішення про відмову у продовженні договору оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018 року (а.с. 23).

До цієї відповіді на адвокатський запит від 16.08.2021 року № 18-01-2788 було додано: копію наказу від 21.07.2021 №766 "Про прийняття рішення про відмову у продовженні договору оренди", копію листа від 28.07.2021 № 11-02-2566 "Щодо відмови у продовженні договору оренди" (а.с. 24).

При прийнятті наказу відповідач керувався ст. ст. 18 та 19 Закону України "Про оренду державного комунального майна", пунктами 143, 144 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, наказом Фонду державного майна України від 22.12.2020 № 2049 "Про затвердження Інструкції щодо здійснення заходів, пов`язаних з припиненням договорів оренди та поверненням з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності", та "у зв`язку із допущенням орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Ждан-Сервіс" (ідентифікаційний код 42126253) прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців за договором оренди державного майна від 18.10.2018 року № 1640-2018" на підставі заяви орендаря Товариства з обмеженою відповідальністю "Ждан-Сервіс" від 14.07.2021 року № 14-07/21, наказав 1. Прийняти рішення про відмову у продовженні договору оренди від 18.10.2018 року № 1640-2018 нерухомого майна комплексу будівель і споруд за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Київська, 108 ж, що перебуває на балансі Регіонального офісу водних ресурсів у Рівненській області, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Ждан-Сервіс" (ідентифікаційний код 42126253).

08.09.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ "Ждан-Сервіс" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Регіональний офіс водних ресурсів у Рівненській області про стягнення заборгованості в сумі 153 725, 93 грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що ним надмірно сплачено суму орендної плати та пені за березень 2020 року - червень 2021 року.

15 липня 2021 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 611 від 15.07.2020 року "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" (далі - Постанова).

Пунктом 1 Постанови встановлено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-І9, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, нарахування орендної тати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 р. № 786, здійснюється у розмірі 50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2.

Згідно пункту 2 цієї Постанови, орендодавцям державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

У Додатку 2 до Постанови зазначено перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків.

У пункті 2 цього Переліку вказано, що він розповсюджується зокрема на вітчизняних юридичних і фізичних осіб, що є суб`єктами малого підприємництва.

Враховуючи викладене, позивач вважав, що нарахування орендної плати, починаючи з 12.03.2020 року повинно здійснюватися орендодавцем (відповідачем) у розмірі 50% від розміру орендної плати.

Позивач зазначав, що за договором оренди сума орендної плати та пені за грудень 2018 року по лютий 2020 року нараховано 100% - 581 211,55 грн. - орендної плати та 1 040,35 грн. -пені, 50% до бюджету - 290 605,81 грн., сплачено 306 114,07 грн. - орендної плати та 1 040,35 грн. - пені.

За березень 2020 року по червень 2021 року нараховано 100% - 600 766,00 грн. - орендної плати та 3 534,43 грн. - пені, 50% до бюджету - 300 383,00 грн., сплачено 300 383 грн. - орендної плати та 3 534,43 грн. - пені.

Також позивач посилався на те, що грошове зобов`язання ним виконувалося належним чином, а також враховуючи той факт, що орендну плату позивачем сплачено надмірно, заборгованість за договором оренди була відсутня, а тому були відсутні підстави для нарахування пені.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №918/833/21. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання у справі призначено на 26 жовтня 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 26.10.2021 року розгляд справи відкладено на 09 листопада 2021 року.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, Господарський суд Рівненської області дійшов висновку про задоволення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач має статус юридичної особи, а також є суб`єктом малого підприємництва, що підтверджується долученими до матеріалів справи документами, а тому позивач мав право на зменшення розміру орендної плати в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020 року, оскільки відноситься до переліку орендарів, які мають пільги щодо орендної плати.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача надмірно сплаченої орендної плати, що надійшла до Державного бюджету за березень 2020 року - червень 2021 року в сумі 150 191,50 грн. та 3 534,43 грн. - пені підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати орендної плати. Відповідно до пункту 3.6 договору, строк оплати орендних платежів є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з 12.03.2020 на всій території України введено карантин.

Пунктом 14 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України установлено, що з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 611 від 15.07.2020 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" встановлено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 р. № 786, здійснюється у розмірі 50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2.

Згідно пункту 2 цієї Постанови, орендодавцям державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

У Додатку 2 до Постанови зазначено перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків.

У пункті 2 цього Переліку вказано, що він розповсюджується зокрема на вітчизняних юридичних і фізичних осіб, що є суб`єктами малого підприємництва.

Відповідно до частини 3 статті 55 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єктами малого підприємництва є, зокрема, юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 50 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 10 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач відповідає вищезазначеним критеріям суб`єкта малого підприємства, що підтверджується фінансовою звітністю малого підприємства за 2020 рік наказом №1 від 27.12.2019 року та штатним розписом відповідача (т. 1 а.с.26, 154).

Із пункту 14 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та Постанови КМУ № 611 від 15.07.2020 вбачається, що норми Постанови КМУ стосуються тільки державного майна, натомість дія пункту 14 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України може бути застосована до будь-якого наймача в не залежності від того, яке майно є предметом договору державне, комунальне чи приватне.

Застосування пункту 14 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України залежить від того, чи звернувся наймач з відповідною вимогою про зменшення плати за користування майном.

Водночас, Постанова КМУ імперативно вказує про те, що орендодавці державного майна повинні забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

Відтак нарахування орендної плати за державне майно починаючи з 12.03.2020 року повинно здійснюватися орендодавцем на підставі цієї Постанови КМУ в незалежності від того, чи звертався до орендодавця орендар з відповідною вимогою/проханням, чи ні.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до правового висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 26.08.2021 у справі № 910/13397/20, щодо питання застосування приписів Постанови КМУ №611, вказаним нормативно-правовим актом зобов`язано орендодавців державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

Оскільки Постанова №611 не встановлює будь-якої процедури надання передбачених нею звільнень і знижок, у тому числі не передбачає необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод, нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо звільнення або знижки орендної плати, так само як і внесення змін до договору оренди цією постановою не вимагається.

У постанові Верховного Суду від 16.09.2021 у справі №922/3734/20, зазначено, що право на нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 Постанови КМУ № 611 виникає автоматично, в силу прямої норми закону та не потребує документального переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір. Звертаючись до суду з вимогою про визнання укладеною додаткової угоди, позивач прагне досягти правової визначеності, тобто прагне підтвердження судом певного факту - наявності у нього права на звільнення від орендної плати за користування нерухомим державним майном згідно з додатком 1 до Постанови КМУ № 611.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що нарахування відповідачу орендної плати, починаючи з 12.03.2020 року повинно здійснюватися орендодавцем (позивачем) у розмірі 50% від розміру орендної плати.

Матеріали справи свідчать, що за Договором оренди від 18.10.2018 сума орендної плати та пені за грудень 2018 року по лютий 2020 року відповідачем нараховано 100% - 581 211,55 грн. - орендної плати та 1 040,35 грн. - пені, 50% до бюджету - 290 605,81 грн., позивачем сплачено 306 114,07 грн. - орендної плати та 1 040,35 грн. - пені.

За березень 2020 року по червень 2021 року нараховано 100% - 600 766,00 грн. - орендної плати та 3 534,43 грн. - пені, 50% до бюджету - 300 383 грн., сплачено 300 383 грн. - орендної плати та 3 534,43 грн. - пені.

Сплачуючи за оренду згідно договору позивачем у призначенні платежу не зазначалась сплата за пеню, орендодавець самостійно розподіляв призначення нарахованих коштів та у зв`язку з тим, що орендну плату за період грудень 2018 року - лютий 2021 року в сумі 15 508,26 (306 114,07 грн. - 290 605,81 грн.) було надмірно сплачено, то ця сума була зарахована в рахунок майбутніх платежів за період березень 2020 - червень 2021 року згідно п. 3.8 договору.

Пунктом 3.8 Договору встановлено, що надмірна сплачена сума орендної плати, що надійшла до Державного бюджету, підлягає установленому порядку заліку в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості такого заліку у зв`язку з припиненням орендних відносин - поверненню Орендарю. Для забезпечення повернення зазначених коштів сторони керуються наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за №1650/24182.

Виходячи із змісту листа від 28.07.2021 № 11-02-2566 "Щодо відмови у продовженні договору оренди", який був доданий відповідачем до відповіді на адвокатський запит, слідує, що "Враховуючи вищевикладене та керуючись частиною 1 статті 19 Закону, де вказано, що рішення про відмову у продовженні договору оренди може бути прийнято у випадку, якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців, Регіональне відділення відмовляє у продовженні договору оренди державного майна від 18.10.2018 року № 1640-2018 та повідомляє про його припинення з 19.10.2021 року".

Враховуючи, що нарахування позивачу орендної плати, починаючи з 12.03.2020 повинно було здійснюватися орендодавцем (відповідачем) у розмірі 50% від розміру орендної плати, надмірна сплачена сума орендної плати, що надійшла до Державного бюджету не зможе бути зарахована в рахунок майбутніх платежів, а тому, у зв`язку з припиненням орендних відносин та на підставі п. 3.8 Договору, надмірна сплачена сума орендної плати за березень 2020 року-червень 2021 року підлягає поверненню позивачу, в тому числі пеня в сумі 3 534, 43 грн., яка була сплачена позивачем.

Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Оскільки позивачем виконувалося грошове зобов`язання, та враховуючи той факт, що орендну плату сплачено надмірно, заборгованості не виникало, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстав для нарахування пені у відповідача не було.

Доводи відповідача про те, що у Додатку №2 Постанови КМУ №611 від 15.07.2020, у якому визначено перелік орендарів, яким нарахування орендної плати за користування державним нерухомим майном здійснюється у розмірі 50% відсутні майстерні які здійснюють технічне обслуговування та ремонт автомобілів колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позивач у позовній заяві посилається як на підставу застосування знижки 50% орендної плати на п. 2 Додатку 2 Постанови №611, згідно якого до переліку орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50%, зокрема, входять вітчизняні юридичні і фізичні особи, що є суб`єктами малого підприємництва.

Також колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ "Ждан-Сервіс" є суб`єктом мікропідприємництва, оскільки долученими до матеріалів справи документами, а саме наказом про призначення директора, фінансовою звітністю малого підприємства та штатним розписом позивача підтверджується, що позивач є юридичною особою малого підприємництва.

Посилання апелянта на те, що дія Постанови КМУ №611 від 15.07.2020, в даному випадку, не розповсюджується на Орендаря колегія суддів вважає безпідставними, оскільки нерухоме майно використовується позивачем відповідно до умов договору, а саме розміщення майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів.

Окрім того, пункт 2 Додатку №2 Постанови №611 не передбачає застосування знижки 50 % по сплаті орендної плати у зв`язку із використанням орендованого державного майна у відповідності до певної мети оренди.

У даному випадку, при вирішенні питання про наявність підстав для застосування знижки 50% по сплаті орендної плати не має враховується саме мета використання майна, цільове призначення, погоджені сторонами в п. 1.2 Договору.

Постановою №611 визначено чіткий перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків.

Таким чином, позивач має статус юридичної особи, а також є суб`єктом малого підприємництва, а тому мав право на зменшення розміру орендної плати в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020 року, оскільки відноситься до переліку орендарів, які мають пільги щодо орендної плати.

Інші доводи апелянта викладені ним в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються вище зазначеними обставинами справи та не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції в зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення Господарського суду Рівненської області від 09.11.2021 р. у справі №918/833/21 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з врахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на рішення Господарського суду Рівненської області від 09.11.2021 р. у справі №918/833/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 09.11.2021 р. у справі №918/833/21залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №918/833/21 повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "14" січня 2022 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.