УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження та

призначення справи до судового розгляду по суті

м. Київ

10.01.2022справа № 910/17496/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу №910/17496/21

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «DFT-Південь» (73000, м. Херсон, вул. Горького, буд. 29, офіс 1; ідентифікаційний код 30330003) та

товариства з обмеженою відповідальністю «Скарабєй» (73000, м. Херсон, вул. Горького, буд. 29, офіс 1;ідентифікаційний код 31652932)

до держави Україна, яку у спірних правовідносинах представляють Кабінет Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 12/2; ідентифікаційний код 00031101) та

Приморський районний суду м. Одеси (65110, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 33; ідентифікаційний код 02892942)

про стягнення 13 194 785,43 грн.,

за участю представників:

позивачів-1,2 - Буняка В.С. (ордери від 21.10.2021 АІ №1166595 та від21.10.2021 серія АІ №1166597);

відповідач-1 - Трембача О.С. (відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань);

відповідача-2 - не з`явилися,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «DFT-Південь» (далі - ТОВ «DFT-Південь») та товариство з обмеженою відповідальністю «Скарабєй» (далі - ТОВ «Скарабєй») звернулися до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з держави Україна, яку у спірних правовідносинах представляють Кабінет Міністрів України та Приморський районний суд м. Одеси, 10 315 352,73 грн. на користь ТОВ «DFT-Південь» та 2 879 432,70 грн. на користь ТОВ «Скарабєй» майнової шкоди, заподіяної позивачам неправомірними діями слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси у кримінальному провадженні.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 13.12.2016 у кримінальному провадженні від 16.11.2015 №0000297 ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/5603/16-к надано дозвіл на обшук;

- за результатами обшуків 21.12.2016 у ТОВ «DFT-Південь» та ТОВ «Скарабєй» вилучено товар;

- 05.01.2017 слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеса Коваленко В.М. у справах №522/25805/16-к і №522/25800/16-к відмовив позивачам у поверненні тимчасового вилученого майна (цигарок);

- слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеса Коваленко В.М. 06.06.2017 у справі №522/5603/16-к ухвалив рішення про знищення вилученого товару, який на праві власності належав ТОВ «DFT-Південь» та ТОВ «Скарабей»;

- рішенням Вищої ради правосуддя від 17.01.2018 №67/3дп/15-18 встановлено істотну незаконність ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2017 у справі №522/5603/16-к та ухвал від 05.01.2017 у справах №522/25805/16-к і №522/25800/16-к та притягнуто суддю Приморського районного суду м. Одеси Коваленка В.М. до дисциплінарної відповідальності;

- станом на 28.10.2021 (дата підписання позовної заяви) кримінальне провадження №0000297 не закрите, однак жодній особі повідомлення про підозру в ньому не вручалося.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Відповідач-2 26.11.2021 подав суду відзив на позов, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на те, що:

- Приморський районний суд м. Одеси є неналежним відповідачем в рамках даного спору, оскільки не є особою, що повинна відповідати за пред`явленим позовом у розумінні вимог Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України);

- відповідачем за позовом про відшкодування шкоди, завданої у процесі здійснення правосуддя, може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя;

- держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах; суд не наділений повноваженнями представляти державу у суді за позовом про відшкодування шкоди, завданої під час здійснення правосуддя, зокрема, внаслідок несвоєчасного виконання процесуального обов`язку з вручення судового рішення;

- статтями 62, 126 і 129 Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя, пов`язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях, тощо, можуть оскаржуватися у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування матеріальної шкоди) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи належним судом;

- Вища рада правосуддя і її дисциплінарні органи мають право встановлювати наявність чи відсутність у діях судді дисциплінарного проступку виключно в межах визначеної законом процедури дисциплінарного провадження; в іншому випадку це мало б наслідком порушення передбаченої Конституцією України заборони будь-якого впливу на суддю під час відправлення правосуддя;

- у жодному судовому рішенні не встановлено факту незаконності чи протиправності винесеної ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса Коваленка В.М. від 06.06.2017, та те, що вказаною ухвалою було завдано шкоду саме позивачам, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні від 16.11.2015 №0000297 триває та остаточного рішення судом чи органом досудового розслідування не винесено; вказана ухвала не скасована і відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України;

- застосування частини шостої статті 1176 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) можливе у випадку, коли предметом позову є інші дії чи бездіяльність, зокрема, суду, які не пов`язані зі здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, яке має на меті прийняття акту органом судової влади;

- виходячи з аналізу норм статті 12 Закону України «Про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю прокуратури або суду» право на визначення розміру відшкодовуваної шкоди, як і в цілому застосування вказаного Закону не розповсюджується на правовідносини, учасником яких є саме юридична особа.

- правом звернення до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди на підставі Закону України «Про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю прокуратури або суду» наділений виключно громадянин, про що прямо зазначено у статті 1 вказаного Закону;

- перевірка правомірності відповідних дій чи бездіяльності органів дізнання, досудового слідства чи прокуратури здійснюється у відповідності до положень Кримінального процесуального кодексу України та не відноситься до компетенції судів господарської юрисдикції;

- залучення в якості співвідповідача Кабінету Міністрів України є проявом зловживання процесуальними правами, визначене пунктом 4 частини другої статті 43 ГПК України, а саме: необгрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою, вчинене з метою уникнення підсудності справи господарському суду Одеської області;

- у позовній заяві ТОВ «DFT-Південь» та ТОВ «Скарабєй» ставлять питання щодо протиправної бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо ненадання розрахунку збитків, що по своїй суті є спором із суб`єктом владних повноважень, що підпадає під юрисдикцію адміністративних судів і підлягає розгляду в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

Кабінет Міністрів України 26.11.2021 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову, оскільки:

- позивачами було неправильно обрано спосіб захисту, оскільки вимоги про стягнення з держави в особі Кабінету Міністрів України заподіяної матеріальної та моральної шкоди є такими, що заявлені до неналежного відповідача, оскільки Кабінет Міністрів України не перебував у безпосередніх, зокрема, господарських відносинах з позивачами та жодним чином не вчиняв дій, внаслідок яких таку шкоду могло бути завдано;

- повноваження Уряду стосуються забезпечення та вирішення питань державного управління у різних сферах, що не є тотожним безпосередньому виконанню конкретних завдань для реалізації конкретних повноважень;

- виконавча влада в Україні складається з системи органів державної влади, кожен з яких реалізує чітко визначені завдання, функції та є самостійним суб`єктом правовідносин;

- держава в особі Кабінету Міністрів України є неналежним відповідачем у справі, оскільки вказаний вищий орган державної влади не здійснював жодних дій, які могли призвести до втрати належного позивачам майна;

- саме по собі визначення відповідачем «держави в особі» не свідчить про можливість притягнення до юридичної відповідальності Кабінету Міністрів України за дії правоохоронних органів, оскільки подібне твердження спричиняє порушення розподілу повноважень гілок влади, і як наслідок, принципу правової визначеності; держава може відповідати за шкоду, заподіяну органами державної влади в особі органів, які таку шкоду завдали, за умови доведення усіх складових, визначених статтями 1173 та1174 ЦК України;

- ТОВ «DFT-Південь» та ТОВ «Скарабєй» жодним чином не доведено, що саме внаслідок дій та бездіяльності Кабінету Міністрів України, позивачам завдано шкоди, та саме на Кабінет Міністрів України покладається відповідальність за дії та бездіяльність самостійних суб`єктів правовідносин;

- в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували знищення товару, щодо якого позивачами наразі здійснюється стягнення коштів з держави Україна.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.11.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/174967/21 та відкладено підготовче засідання з розгляду справи №910/17496/21 на 10.01.2022.

24.12.2022 позивачами подано суду відповідь на відзиви відповідачів, в якій вказано, що:

- позов позивачами подано до держави Україна і відповідно, в силу положень статті 56 Конституції України та статей 1173 і1176 ЦК саме держава Україна, а не орган державної влади, який спричинив таку шкоду, має відшкодовувати відповідну шкоду потерпілим від делікту особам; орган державної влади, який заподіяв шкоду, і орган державної влади, який має компетенцію захищати права потерпілої особи та розпоряджатися державними коштами або ж здійснює фактичне відшкодовування відповідної шкоди не обов`язково мають співпадати;

- саме Кабінет Міністрів України відповідно до статті 116 Конституції України та Закону України «Про Кабінет Міністрів України» наділений повноваження представляти державу Україна в спірних правовідносинах;

- оскарження ухвал слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси у справі здійснюється виключно в порядку кримінального судочинства, проте подання юридичними особами позову до держави Україна про відшкодування збитків є цивільно-правовими відносинами, а тому такий позов може вирішуватися виключно в рамках господарського судочинства;

- сам по собі факт не скасування очевидно протиправної, у тому числі за висновками Вищої ради правосуддя, ухвали слідчого судді Коваленко В.М. Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2017 у справі №522/5603/16-к, не може звільняти державу від обов`язку відшкодувати такі збитки;

- відзиви Кабінету Міністрів України та Приморського районного суду м. Одеси не містять заперечень по суті заявлених позовних вимог.

У підготовче засідання 10.01.2022 з`явилися представники позивачів та відповідача-1; представник відповідача-2 не з`явився; про дату час та місце проведення підготовчого засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи; про причини неявки суду не повідомив.

Представник Кабінету Міністрів України у підготовчому засіданні 10.01.2022 наголосив на доводах клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України в частині вимог до Кабінету Міністрів України та просив суд його задовольнити.

Клопотання мотивоване тим, що: між позивачами та Кабінетом Міністрів України не виникало жодних правовідносин, які б спричинили завдання ТОВ «DFT-Південь» та ТОВ «Скарабєй» матеріальної шкоди, а отже відсутні підстави позову до Уряду, що свідчить про відсутність предмету спору в цій частині.

Представник позивачів заперечив проти задоволення такого клопотання, наголосивши на доводах таких заперечень, викладених у відповіді на відзиви відповідачів.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи позивачів та відповідача-1, вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання Кабінету Міністрів України про закриття провадження у справі в частині вимог до названого відповідача з огляду на таке.

Пунктом 2 частини першої статті 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до частини другої статті 48 ГПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Згідно з частинами першою, третьою та четвертою статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Таким чином, саме позивачу належить право обирати відповідача до якого пред`явлено позовну вимогу, а позивачі наполягають на тому, що належним відповідачем у справі №910/17496/21 є Кабінет Міністрів України.

Питання ж чи стосується предмет спору Кабінету Міністрів України досліджуватиметься судом під час прийняття рішення по суті спору.

Суд у підготовчому засіданні 10.01.2022 ставить на обговорення питання щодо можливості закриття підготовчого провадження та призначення справи №910/17496/21 до судового розгляду по суті.

Представник позивачів та відповідача-1 у підготовчому засіданні 10.01.2022 повідомили суд про те, що заяв і клопотань не мають, ними вчинені всі дії, передбачені у підготовчому провадженні, в зв`язку з чим просили суд розглянути справу по суті.

Відповідно до частини другої статті 177 ГПК України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті (пункт 18 частини другої статті 182 ГПК України).

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (пункт 3 частини другої статті 182 ГПК України).

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність закриття підготовчого провадження і призначення розгляду справи по суті на 07.02.2022.

Керуючись статтями 177 - 185, 194, 196, 234 та 235 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Закрити підготовче провадження та призначити справу № 910/17496/21 до судового розгляду по суті на 07.02.22 о 12:30 год. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал №12.

2. Копію даної ухвали надіслати відповідачу-2.

Ухвала набрала законної сили 10.01.2022 та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана Марченко