ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2022м. ДніпроСправа № 904/8196/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової К.В.

та представників:

від прокуратури: Трубіцин Д.М.;

від позивача - 1: не з`явився;

від позивача - 2: Чирва М.В.;

від позивача - 3: Булан-Ситник Н.О.;

від відповідача: Дружина Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури (м. Дніпро) в інтересах держави в особі Державної служби України з надзвичайних ситуацій (м. Київ) в особі Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (м. Дніпро) та в особі 2-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів (м. Кам`янське, Дніпропетровська область)

до Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості за договором про закупівлю робіт з охорони від пожеж ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова" № 17 від 29.01.2016 та додаткових угод до нього у загальному розмірі 6 964 336 грн. 94 коп. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 05.01.2022),

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - позивач-1) в особі Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (далі - позивач-2) та в особі 9 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (далі - позивач-3) із позовною заявою, в якій, на момент звернення з нею до суду, просив суд стягнути з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" (далі - відповідач) заборгованість за договором про закупівлю робіт з охорони від пожеж ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова" № 17 від 29.01.2016 та додаткових угод до нього у загальному розмірі 7 601 852 грн. 94 коп.

Ціна позову, станом на момент звернення з ним до суду, складалася з наступних сум:

- 6 799 510 грн. 68 коп. - основний борг;

- 802 342 грн. 26 коп. - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю робіт з охорони від пожеж ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова" № 17 від 29.01.2016 та додаткових угод до нього в частині повного та своєчасного розрахунку за виконані позивачем-3 в період з січня 2019 року по квітень 2021 року роботи з охорони від пожеж територій, будівель та споруд підприємства відповідача, внаслідок чого у відповідача перед позивачем-3 утворилась заборгованість в сумі 6 799 510 грн. 68 коп. Крім того, за прострочення виконання зобов`язання за вказаним договором на підставі частини 2 статті 231 Господарського кодексу України, прокурор нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 802 342 грн. 26 коп.

Також прокурор просив суд стягнути витрати по сплаті судового збору.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2021 позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків протягом 7-ми днів з дня отримання вказаної ухвали суду, а саме: надати обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми пені у розмірі 802 342 грн. 26 коп. із зазначенням дат початку та кінця періоду нарахування останнього ("з"/"по").

Від Дніпропетровської обласної прокуратури надійшов лист (вх. суду № 49844/21 від 18.10.2021), до якого прокурором додано обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми пені.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження на 03.11.2021.

Від позивача-1 надійшло клопотання (вх. суду № 51124/21 від 25.10.2021), в якому він просив суд здійснювати розгляд справи без участі представника Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Від відповідача надійшло клопотання (вх. суду № 52325/21 від 02.11.2021), в якому він просив суд відкласти розгляд справи, у зв`язку з хворобою представника (адвоката) ДП "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова".

У підготовче засідання 03.11.2021 з`явилися прокурор та представники позивачів-2,3, представники позивача-1 та відповідача у вказане зсідання не з`явились, при цьому судом враховані клопотання позивача-1 про здійснення розгляду справи без участі його представника та клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, яке було задоволено судом.

Також судом відзначено, що відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 555 ухвала суду про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 27.10.2021 (а.с. 130), у зв`язку з чим строк для подачі відзиву на позовну заяву не закінчився.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 03.11.2021 підготовче засідання було відкладено на 07.12.2021.

Від позивача-1 надійшло клопотання (вх. суду № 56911/21 від 29.11.2021), в якому він просив суд здійснювати розгляд справи без участі представника Державної служби України з надзвичайних ситуацій та зазначив про те, що підтримує позовні вимоги прокурора у повному обсязі.

Від прокуратури надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (вх. суду №58358/21 від 06.12.2021), в якій прокурор просив суд:

- стягнути з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" на користь 9 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області заборгованість за договором про закупівлю робіт з охорони від пожеж ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова" № 17 від 29.01.2016 у сумі 6 799 510 грн. 68 коп.;

- стягнути з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" на користь 9 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором про закупівлю робіт з охорони від пожеж ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова" № 17 від 29.01.2016 у сумі 802 342 грн. 26 коп.;

- стягнути з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" на користь 9 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області інфляційні втрати за час прострочення зобов`язань за договором про закупівлю робіт з охорони від пожеж ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова" № 17 від 29.01.2016 у сумі 67 849 грн. 63 коп.;

- стягнути з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" на користь 9 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області 3% річних за час прострочення зобов`язань за договором про закупівлю робіт з охорони від пожеж ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова" № 17 від 29.01.2016 у сумі 96 976 грн.63 коп.

- стягнути з відповідача на користь Дніпропетровської обласної прокуратури сплачений судовий збір.

В обґрунтування поданої заяви прокурор зазначає, що згідно з розрахунком, здійсненим 9-м державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, розмір інфляційних втрат за весь час прострочення зобов`язань становить 67 849 грн. 63 коп. та 3% річних від простроченої суми становить 96 976 грн. 63 коп.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 58407/21 від 06.12.2021), в якому він просить суд визнати поважною причину пропуску процесуального строку, встановленого судом для подання відзиву на позовну заяву, продовжити такий строк, прийняти відзив до розгляду та відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що умовами укладеного між сторонами договору не передбачено нарахування та стягнення штрафних санкцій за несвоєчасну оплату робіт з охорони від пожеж території, будівель та споруд замовника. Крім того, частина 2 статті 231 Господарського процесуального кодексу України не передбачає відповідальність за порушення негрошового зобов`язання, у зв`язку з чим не може бути застосована до спірних правовідносин.

Від прокуратури надійшло клопотання про залучення правонаступника (вх. суду №58902/21 від 07.12.2021), в якому він просив суд здійснити заміну позивача у справі, а саме: 9-й державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів замінити його правонаступником - 2-м державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів. Подана прокурором заява про заміну позивача правонаступником мотивована наступним:

- наказом Державної Служби надзвичайних ситуацій України № 141 від 19.03.2021 "Про припинення юридичної особи шляхом приєднання" припинено 9-й державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області шляхом приєднання до 2-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів;

- відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" № 755-ІV від 15.05.2003 (із змінами), державним реєстратором 01.12.2021 здійснено процедури, пов`язані з припиненням 9 ДПРЗ, та внесені зміни до відомостей і про 2 ДПРЗ, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб;

- у зв`язку з набуттям 2 ДПРЗ повноважень щодо стягнення у судовому порядку заборгованості з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" за договором № 17 від 29.01.2016 про закупівлю робіт з охорони об`єктів від пожеж, слід 2 ДПРЗ Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів, залучити до участі у справі, як правонаступника.

Від прокуратури надійшло клопотання (вх. суду № 58904/21 від 07.12.2021), в якому прокурор просив суд залучити до матеріалів справи докази надсилання заяви про збільшення розміру позовних вимог всім учасникам справи.

У підготовче засідання 07.12.2021 з`явилися прокурор, представники позивачів-2,3 та відповідача, представник позивача-1 у вказане засідання не з`явився, при цьому судом враховано наявність клопотання останнього про розгляд справи без участі його представника, яке було задоволено судом.

У вказаному засідання судом було розглянуто клопотання прокурора про збільшення розміру позовних вимог.

Так, згідно з пунктом 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання.

Оскільки заява прокурора про збільшення розміру позовних вимог подана останнім з додержанням вимог статті 46 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв її до розгляду.

Також, в даному судовому засіданні було розглянуто клопотання прокурора про залучення правонаступника позивача-3, яке господарський суд вважав можливим задовольнити з огляду на таке.

За приписами статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, серед юридичних осіб, правонаступником яких зазначено 2-й державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів вказано 9 -й державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора про залучення 2-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів правонаступником 9-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів.

Крім того, судом було відзначено, що заява про збільшення розміру позовних вимог подана прокурором лише 06.12.2021, у зв`язку з чим наявні підстави для надання учасникам справи часу для висловлення власної позиції щодо поданої заяви.

Враховуючи, що встановлений Господарським процесуальним кодексом шістдесятиденний строк проведення підготовчого провадження закінчується 17.12.2021, з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України (зокрема, подання до суду відповіді на відзив, заперечень, а також доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень), та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, а також для належної підготовки справи для розгляду по суті, суд вважав за необхідне продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 07.12.2021 було задоволено клопотання Дніпропетровської обласної прокуратури про залучення правонаступника та здійснено заміну учасника справи - 9-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів на правонаступника - 2-й державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів; строк проведення підготовчого провадження продовжено на 30 днів, а саме: по 16.01.2022 включно; підготовче засідання відкладено на 11.01.2022.

Від прокуратури надійшла заява про зміну предмета позову (вх. суду № 519/22 від 05.01.2022), в якій прокурор просить суд стягнути з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" на користь 2-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів заборгованість за договором про закупівлю робіт з охорони від пожеж ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова" № 17 від 29.01.2016 та додаткових угод до нього у загальному розмірі 7 766 679 грн. 20 коп., а саме: 6 799 510 грн. 68 коп. основного боргу, 802 342 грн. 26 коп. пені, 67 849 грн. 63 коп. - інфляційних втрат та 96 976 грн. 63 коп. - 3% річних.

Від прокуратури надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. суду №517/22 від 05.01.2022), в якій прокурор просить суд стягнути Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" на користь 2-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів заборгованість за договором про закупівлю робіт з охорони від пожеж ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова" № 17 від 29.01.2016 та додаткових угод до нього у загальному розмірі 6 964 336 грн. 94 коп., з яких:

- 6 799 510 грн. 68 коп. - основний борг;

- 67 849 грн. 63 коп. - інфляційні втрати;

- 96 976 грн. 63 коп. - 3% річних.

Також, прокурор просить суд повернути судовий збір у розмірі 12 035 грн. 13 коп.

В обґрунтування заяви про зменшення розміру позовних вимог прокурор посилається на таке:

- прокурором у позовній заяві заявлено майнову вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача пені за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань (в частині своєчасної сплати відповідачем коштів за виконані роботи) у сумі 802 342 грн. 26 коп. з посиланням на частину 2 статті 231 Господарського кодексу України. Разом з тим, вказана норма передбачає відповідальність за порушення негрошового зобов`язання (порушення вимог щодо якості товарів, робіт, послуг тощо), а тому не може бути застосована до спірних правовідносин. Вказана позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 904/4156/18 та у постанові Верховного Суду від 26.10.2021 у справі №910/16114/20;

- умовами укладеного договору не передбачено нарахування та стягнення пені за порушення строків розрахунків за виконані роботи, що унеможливлює її стягнення, отже, існують правові підстави для подання прокурором заяви про зменшення розміру позовних вимог та клопотання про повернення судового збору.

Від прокуратури надійшло клопотання (вх. суду № 1241/21 від 11.01.2021), в якому прокурор просить суд залучити до матеріалів справи докази надсилання позовної заяви з додатками на адресу 2-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів.

У підготовче засідання 11.01.2022 з`явилися прокурор, представники позивачів-2,3 та відповідача, представник позивача-1 у вказане засідання не з`явився, при цьому останній про день, час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 249, відповідно до якого ухвала суду від 07.12.2021 була отримана представником позивача-1 - 13.12.2021 (а.с.206).

У вказаному засіданні розглянуті заяви прокуратури про зміну предмета позову та про зменшення розміру позовних вимог.

Так, згідно з пунктом 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання.

Оскільки заяви прокурора про зміну предмета позову та про зменшення розміру позовних вимог подані останнім з додержанням вимог статті 46 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв їх до розгляду.

Також, у даному засіданні представником відповідача заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неотриманням заяв прокуратури про зміну предмета позову та про зменшення розміру позовних вимог та необхідністю ознайомлення з останніми. Клопотання відповідача було задоволено судом.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 11.01.2022 підготовче засідання було відкладено на 13.01.2022.

Від відповідача надійшла заява про розстрочення виконання рішення (вх. суду № 1412/22 від 11.01.2022), в якій він просить суд зазначити у резолютивній частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області про розстрочення виконання судового рішення строком на 1 рік за наступним графіком:

1) 30.03.2022 - 580 361 грн. 41 коп.;

2) 30.04.2022 - 580 361 грн. 41 коп.;

3) 30.05.2022 - 580 361 грн. 41 коп.;

4) 30.06.2022 - 580 361 грн. 41 коп.;

5) 30.07.2022 - 580 361 грн. 41 коп.;

6) 30.08.2022 - 580 361 грн. 41 коп.;

7) 30.09.2022 - 580 361 грн. 41 коп.;

8) 30.10.2022 - 580 361 грн. 41 коп.;

9) 30.11.2022 - 580 361 грн. 41 коп.;

10) 30.12.2022 - 580 361 грн. 41 коп.;

11) 30.01.2023 - 580 361 грн. 41 коп.;

12) 28.02.2023 - 580 361 грн. 41 коп. Всього: 6 964 336 грн. 94 коп. В обґрунтування поданої заяви відповідач посилається на таке:

- наразі підприємство відповідача перебуває у вкрай важкому фінансовому стані і не має достатньої кількості обігових коштів для погашення боргу. Це обумовлено тим, що ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова" внесено до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83. Таким чином, зафіксовано цінність підприємства, як виробника ракетно-космічної техніки, у тому числі в інтересах оборони держави. Разом с тим, підприємство перебуває в довготривалій системній кризі, яка з часом загострюється;

- криза на підприємстві триває понад десять років. В 2009 році Урядом було прийнято Державну програму розвитку підприємства, яка констатувала наявність кризи передбачала виконання низки завдань щодо її подолання, проте, внаслідок системного недофінансування жодне із завдань програми виконано не було. Особливої гостроти криза набула в першій половині 2014 року, коли відбулася обвальна руйнація зв`язків з традиційними постачальниками і замовниками з Російської Федерації. Означені обставини призвели до скорочення грошового потоку за основними договорами з 4,25 до 0,12 мільярди гривень та до зменшення обсягів виробництва більше ніж на 80 %. Незважаючи на це підприємство вистояло, хоча наслідки тривалої та надглибокої кризи остаточно подолано не було;

- друга хвиля кризи почалася на початку 2020 року у зв`язку з припиненням в грудні 2019 року фінансування виробництва РН "Зеніт" для програми "Морський старт". Цей напрям виробництва забезпечував найбільший внесок в грошові надходження підприємства, але мав і найбільші політичні ризики, пов`язані з російським походженням замовника, а також, з критичною залежністю від російських постачальників сировини, матеріалів і комплектуючих. Ці ризики спрацювали. Наразі відновлення проекту "Морський старт" остаточно стало неможливим. Припинення виробництва РН "Зеніт" позбавило підприємство замовлень на суму від 770 до 1160 мільйони гривень (в поточних цінах) щороку з відповідним скороченням обсягів виробництва і реалізації, зменшенням валютної виручки;

- зупинення фінансування виробництва РН "Зеніт" призвело до накопичення боргів за енергоносії та ускладнення розрахунків по оплаті праці. Заборгованість із заробітної плати вже перевищила шість місяці і становить 157,0 мільйони гривень з урахуванням платежів до бюджету та соціальних фондів 244,6 мільйони гривень Підприємство вже було вимушене запровадити скорочений робочий тиждень та розглядає доцільність переходу в режим простою. Накопичуються також борги за енергоносії, з податкових зобов`язань, з виконання судових рішень тощо;

- наразі ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова" перебуває під загрозою незворотної втрати платоспроможності та, відповідно, можливості здійснювати господарську діяльність з виробництва ракетно-космічної техніки. В таких умовах примусове стягнення значних коштів з рахунків підприємства матиме непоправний характер та призведе не тільки до фактичного банкрутства підприємства без можливості відновлення сталої господарської діяльності, а і до масштабних негативних наслідків соціального характеру - з огляду на велику кількість працюючих, які втратять роботу. Ситуація обтяжується також наявністю великої кількості партнерів по кооперації, які також відчують на собі наслідки припинення виробничої діяльності підприємства;

- як вбачається з фінансових звітів, підприємство на даний час спроможне виконувати лише поточні зобов`язання (які є першочерговими) для недопущення накопичення нових боргів, а не зобов`язань, які виникли за минулі роки, отож перебуває у тяжкому фінансовому стані. Разом з тим, із звітних документів вбачається тенденція виходу підприємства з рівня збитковості, що свідчить про можливість погашення податкових боргів у разі відстрочення їх оплати або частинами;

- за наведених об`єктивних, нездоланних на даному етапі чинників, першочерговими завданнями підприємства відповідача, перш за все, є збереження трудового колективу, кваліфікація якого є унікальною, бо унікальним, єдиним в Україні є профіль підприємства. Зазначене підтверджується і політикою Уряду, а саме внесення підприємства до складу 15 особливо важливих підприємств, які в будь-якому разі мають лишитися в державній власності;

- одночасне стягнення суми боргу зумовить колапс - зупинку підприємства - флагмана аерокосмічної промисловості, яке тільки-но почало потроху відновлювати виробництво, призведе до його неплатоспроможності, загалом - до банкрутства.

У підготовче засідання 13.01.2022 з`явилися прокурор, представники позивачів-2,3 та відповідача, представник позивача-1 у вказане засідання не з`явився, при цьому останній про день, час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином, що вбачається з переданої судом телефонограми, яка залучена до матеріалів справи (а.с.242).

У підготовчому засіданні 13.01.2022 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 13.01.2022 підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.01.2022.

Від позивача-1 електронною поштою надійшло клопотання (вх. суду № 1886/22 від 13.01.2022), в якому він просив суд здійснювати розгляд справи по суті у судовому засіданні 17.01.2022 без участі представника Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Від позивача-1 електронною поштою надійшло клопотання (вх. суду № 1887/22 від 13.01.2022), в якому він просив суд здійснювати провести підготовче засідання без участі представника Державної служби України з надзвичайних ситуацій та вказав, що не заперечує проти переходу до розгляду справи по суті. Заява аналогічного змісту надійшла поштовим зв`язком (вх. суду 2038/22 від 14.01.2022).

У судове засідання 17.01.2022 з`явилися прокурор, представники позивачів-2,3 та відповідача.

У судовому засіданні 17.01.2022 всіма учасниками справи була висловлена правова позиція з приводу позовних вимог у даній справі.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 17.01.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення прокурора, представників позивача-2, та відповідача,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу Україним право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність).

Враховуючи особливий процесуальний статус прокурора в господарському процесі, як особи, яка відповідно до статей 4, 53, 55 Господарського процесуального кодексу України наділена правом звернення до суду в інтересах іншої особи держави, процесуальна правоздатність у нього настає з моменту виникнення відповідної компетенції або передбачених законом повноважень.

Статтею 1311 Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно зі статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Виходячи з положень частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Ключовим для застосування цих норм є поняття "інтерес держави".

У рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України визначив, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17).

Аналіз положень статті 53 ГГосподарського процесуального кодексу України у взаємозв`язку зі змістом частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

Чинним законодавством чітко не визначено, що необхідно розуміти під «нездійсненням або неналежним здійсненням суб`єктом владних повноважень своїх функцій», у зв`язку із чим прокурор у кожному випадку обґрунтовує та доводить наявність відповідних фактів самостійно з огляду на конкретні обставини справи.

На думку Верховного Суду (постанова від 26.02.2019 у справі № 905/803/18) нездійснення захисту полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

В свою чергу, здійснення захисту «неналежним чином» має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту уповноваженим органом полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження процесуальної дії (відповідні функції).

Обґрунтування неналежного здійснення захисту інтересів держави ДСНС України, ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, 9 ДПРЗ ГУ ДСНС у Дніпропетровській області з охорони об`єктів, до компетенції яких віднесено такі повноваження.

За приписами статі 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Забезпечення охорони від пожеж та аварійно-рятувальне обслуговування підприємств здійснюється у відповідності до вимог статей 17, 20 Кодексу цивільного захисту України, "Критеріїв утворення державних пожежно-рятувальних підрозділів (частин) Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту в адміністративно-територіальних одиницях та переліку суб`єктів господарювання, де утворюються такі підрозділи (частини)", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.2013 № 874 та "Переліку суб`єктів господарювання, галузей та окремих територій, які підлягають постійному та обов`язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню на договірній основі", затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 № 763.

Відповідно до статті 133 Кодексу цивільного захисту України, суб`єкти господарювання та окремі території, на яких існує небезпека виникнення надзвичайних ситуацій, підлягають постійному та обов`язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню на договірній основі аварійно-рятувальними службами, які пройшли атестацію в установленому порядку.

В пункті 1.15 положення 9 ДПРЗ ГУ ДСНС у Дніпропетровській області, затвердженого наказом ДСНС України у Дніпропетровській області від 30.09.2016 № 480, зазначено, що 9 ДПРЗ є державною бюджетною установою, що утримується за рахунок спеціального фонду державного бюджету, утвореного за рахунок коштів, які надходять за охорону об`єктів від пожеж та здійснення аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання на договірній основі. Форма власності державна.

Вказана державна установа безпосередньо підпорядковується ГУ ДСНС у Дніпропетровській області та належить до сфери управління ДСНС України.

Отже, уповноваженими органами у спірних правовідносинах є ДСНС України, ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області та 9 ДПРЗ ГУ ДСНС у Дніпропетровській області з охорони об`єктів, правонаступником якого є 2-гий державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів

Згідно з частиною 4 статті 13 Бюджетного кодексу України кошти, які надійшли, як плата за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю, є складова частина спеціального фонду бюджету, зазначені кошти використовуються на покриття витрат, пов`язаних з організацією та надання цих послуг.

Відповідно до наказу № 20 від 15.01.2018 Міністерства внутрішніх справ України "Про затвердження Порядку акумулювання, перерозподілу та використання коштів спеціального фонду від власних надходжень бюджетних установ, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України та центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовує і координує Міністр внутрішніх справ України", а саме пункту 2 статті 1 Порядку, перерозподіл та використання коштів спеціального фонду здійснюються з метою забезпечення належного фінансування основної діяльності бюджетних установ, підпорядкованих відповідальним виконавцям бюджетних програм, які не забезпечені або частково забезпечені коштами загального фонду державного бюджету та які не мають можливості наповнити спеціальний фонд за рахунок власних надходжень.

Під час опрацювання матеріалів 9 ДПРЗ ГУ ДСНС у Дніпропетровській області з охорони об`єктів встановлено, що ДП "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" перед державною бюджетною установою має заборгованість за договором про закупівлю робіт з охорони від пожеж №17 від 29.01.2016 у сумі 6 799 510 грн. 68 коп. за період з 01.01.2016 по 30.04.2021.

Варто зазначити, що дійсно інтереси держави повинні захищати насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, в тому числі шляхом оскарження незаконних судових рішень, а не прокурор. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Проте, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного королівства" суд проголосив, що засіб захисту повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Відповідно до ст.атті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Невиконання органами покладених на них повноважень спотворює мету їх створення та суперечить інтересам держави.

Така позиція прокурора повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 22.08.2018 у справі № 807/62/16.

Верховний Суд, посилаючись на частину 2 статті 19 Конституції України, констатував, що, реалізуючи повноваження належно, добросовісно та з метою, для якої вони надані уповноважений орган фактично має обов`язок, а не право захищати інтереси держави.

Зазначене є способом здійснення владних повноважень, а не способом захисту суб`єктивних прав органу, що уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Дніпропетровською обласною прокуратурою, до звернення до суду з даним позовом, на адресу Державної служби України з надзвичайних ситуацій направлявся лист №15/2-1881вих-21 від 06.07.2021, з метою встановлення повноти вжитих уповноваженим органом заходів усунення виявлених прокурором порушень, в тому числі шляхом звернення до суду з позовом, причини їх невжиття.

У вказаному листі прокуратурою повідомлено уповноважений орган про порушення інтересів держави та надано можливість самостійно відреагувати на виявлені порушення.

Втім листом № 081-11843/081 від 09.07.2021 лист обласної прокуратури направлено за належністю для розгляду до ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області.

Також обласною прокуратурою направлялись відповідні листи до ГУ ДСНС у Дніпропетровській області та 9 ДПРЗ ГУ ДСНС у Дніпропетровській області з охорони об`єктів (листи №15/2-1880вих-21 від 06.07.2021 та №15/2-1879вих-21 від 06.07.2021).

У вказаних листах прокурором повідомлено про наявні порушення інтересів держави та запитувалась інформація про вжиті заходи щодо стягнення заборгованості за договором у судовому порядку, причини їх невжиття.

Разом з тим, листом № 4902-6953/4914 від 14.07.2021 ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області повідомлено обласну прокуратуру про невжиття заходів щодо стягнення заборгованості за договором № 17 від 29.01.2016.

У листі № 658/01-21 від 14.07.2021 9 ДПРЗ ГУ ДСНС у Дніпропетровській області з охорони об`єктів надано лише до обласної прокуратури запитувані документи, проте про вжиті заходи щодо стягнення заборгованості за виконані роботи за договором №17 від 29.01.2016, причини їх невжиття, не повідомлено.

Таким чином, прокурором дотримано процедуру, передбачену статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", а саме: попередньо, до звернення до позовом, повідомлено уповноважені органи про порушення інтересів держави, чим фактично надано цим органам можливість самостійно відреагувати на виявлені порушення інтересів держави.

Аналіз норм господарського процесуального законодавства України та Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що жодним законодавчим актом не передбачено отримання згоди суб`єкта владних повноважень на представництво прокурором інтересів держави в суді, як і не передбачено дотримання прокурором часового проміжку між повідомленням уповноваженого на здійснення захисту інтересів держави органу про представництво інтересів держави та вжиттям прокурором заходів представницького характеру, шляхом звернення до суду з позовною заявою.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.04.2019 у справі №910/3486/18 зазначив, що прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Норма статті 23 Закону України "Про прокуратуру" вимагає від прокурора доведення лише факту нездійснення або неналежного здійснення уповноваженим органом своїх повноважень, а не встановлення причин нездійснення уповноваженими органами своїх функцій щодо захисту інтересів держави.

Більше того, встановлення будь-яких причин нездійснення уповноваженим органом своїх функцій не може обмежувати державу в праві на судовий захист.

За таких обставин є доведеними доводи прокурора про те, що уповноважені органи, неналежно виконували покладені на них повноваження щодо захисту інтересів держави, а тому прокурор набув обов`язку звернутись до суду в інтересах держави з даним позовом.

Отже, позивач є органом, який уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних відносинах та про свій намір звернутися з даним позовом прокурор повідомив позивача в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру", шляхом направлення повідомлень.

Таким чином, господарський суд приходить до висновку, що прокурор при зверненні з даним позовом з дотриманням норм статті 53 Господарського процесуального кодексу України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначив уповноважений орган державної влади та належним чином обґрунтував необхідність захисту інтересів держави у спірних правовідносинах внаслідок у тому числі бездіяльності позивача.

Неспроможність відповідача фінансувати витрати на забезпечення пожежної та техногенної безпеки, зберігання та утилізацію компоненту рідкого ракетного палива (гептилу) та утримання позивача може привести до припинення договірних відносин між підприємством та підрозділом, який здійснює та забезпечує пожежну та техногенну безпеку на об`єкті.

Відсутність на підприємстві ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова" відповідних сил та засобів послужить негативним фактором у разі виникнення на його території надзвичайної ситуації та приведе до неможливості швидкої ліквідації та локалізації.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Так, 29.01.2016 між Державним підприємством "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" (далі відповідач, ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова") та 9 державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області з охорони об`єктів (далі позивач, 9 ДПРЗ ГУ ДСНС у Дніпропетровській області з охорони об`єктів), укладений договір №17 про закупівлю робіт з охорони від пожеж (далі договір, а.с.29-33), відповідно до умов пунктів 1.1., 1.2. та 1.3. якого позивач зобов`язався силами 2 державної пожежно-рятувальної частини 9 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області з охорони об`єктів виконувати роботи з охорони від пожеж територій, будівель та споруд ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова", а ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова" прийняти та оплатити такі послуги.

Відповідно до пунктів 4.1., 4.3. документом, що підтверджує факт виконання робіт виконавцем , передбачених договором, а Акт приймання-передачі виконаних робіт, підписаний сторонами та скріплений їх печатками, який складається щомісячно не пізніше останнього числа поточного місяця, в якому виконуються роботи.

Розрахунки проводяться на підставі Акта приймання-передачі виконаних робіт та пред`явленого виконавцем рахунку щомісяця в національній валюті України в порядку передплати до 25 числа поточного місяця шляхом перерахування належної до сплати суми грошових коштів на реєстраційний рахунок виконавця в установах Державної казначейської служби України.

У відповідності до пунктів 6.1.1., 6.1.2. відповідач зобов`язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати за виконані роботи, прийняти виконані роботи згідно з Актом приймання-передачі виконаних робіт.

У пункті 5.1. договору сторони погодили термін виконання робіт з 01.01.2016 по 31.12.2016.

У подальшому, дія договору неодноразово продовжувалась (додаткові угоди № 3 від 01.12.2016, № 4 від 05.12.2017, № 6 від 27.12.2018, № 7 від 24.12.2019, № 9 від 14.12.2020) до 31.12.2021.

Угодою про розірвання договору від 30.04.2021 сторони вирішили розірвати з 30.04.2021 договір № 17 від 29.01.2016 про закупівлю робіт з охорони від пожеж.

Разом з тим, відповідно до пункту 10.2. договору припинення його дії не звільняє сторони від виконання покладених на них відповідно до умов договору зобов`язань, які не були ними виконані в період дії договору.

Встановлено, що 9 ДПРЗ ГУ ДСНС у Дніпропетровській області у період з 01.01.2016 по 30.04.2021 надано відповідачу послуги з охорони від пожеж відповідно до договору.

Своєчасність та якість надання позивачем за укладеним договором послуг відповідачу підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін актами здачі-приймання робіт за період з 01.01.2019 по 30.04.2021 (акти від 31.01.2019, від 28.02.2019, від 31.03.2019, від 30.04.2019, від 31.05.2019, від 30.06.2019, від 31.07.2019, від 31.08.2019, від 30.09.2019, від 30.11.2019, від 31.12.2019, №1 від 31.01.2020, №22 від 29.02.2020, №40 від 31.03.2020, №58 від 30.04.2020, від 31.05.2020, №99 від 30.06.2020, №121 від 31.07.2020, №138 від 31.08.2020, №155 від 30.09.2020, №179 від 31.10.2020, №196 від 30.11.2020, №217 від 31.12.2020, №14 від 31.01.2021, №31 від 28.02.2021, №48 від 31.03.2021, №67 від 30.04.2021).

Як вбачається з вказаних Актів, за період з січня 2019 року по грудень 2019 року позивачем були надані послуги на загальну суму 11 144 540 грн. 00 коп., при цьому, вказані послуги не були у повному обсязі оплачені відповідачем у встановлені в договорі строки, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 6 799 510 грн. 68 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача за вих. №637/03-21 від 02.06.2021 та № 653/01-21 від 30.06.2021 направлялись претензії з вимогою сплатити заборгованість у сумі 6 799 510 грн. 68 коп. у повному обсязі, однак відповідач вказану заборгованість так і не сплатив.

Таким чином, відповідач порушив пункт 4.3. договору, не розрахувавшись у відповідності до умов договору з позивачем за виконані роботи, чим допустив порушення прав позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання плати за роботи, що виконані за договором.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів на підтвердження оплати виконаних позивачем в період з січня 2019 року по квітень 2021 року робіт на залишкову суму 30 600 грн. 00 коп. відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, не спростував.

Більше того, протягом розгляду справи судом відповідач не заперечував наявність основного боргу за договором.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлені строки.

Враховуючи вищевикладене, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 6 799 510 грн. 68 коп.

При цьому, з метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України прокурор нарахував та просив суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з квітня по вересень 2020 року в сумі 67 849 грн. 63 коп.

Так, господарським судом здійснено перевірку розрахунку інфляційних втрат, проведеного позивачем, та встановлено, що під час його проведення позивачем було вірно визначено суми заборгованості та періоди прострочення, арифметично розрахунок проведено також вірно. Отже, розрахунок інфляційних втрат, доданий до заяви від 05.01.2022 (а.с.164), визнається судом обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, вимоги прокурора в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 67 849 грн. 63 коп. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, прокурором на підставі статті 625 Цивільного кодексу України були заявлені до стягнення 3% річних за період прострочення з 01.04.2020 по 21.09.2020 в сумі 96 976 грн. 63 коп.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних, зробленого позивачем (а.с. 164-165), та встановлено, що під час його проведення позивачем було вірно визначено суми заборгованості та періоди прострочення, арифметично розрахунок проведено також вірно.

Враховуючи викладене, вимоги прокурора в частині стягнення 3% річних визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 96 976 грн. 63 коп.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача; стягненню з відповідача на користь прокуратури підлягає 104 465 грн. 05 коп.

З приводу клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду на дванадцять місяців суд зазначає наступне.

Так, у статті 238 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі необхідності у резолютивній частині також вказується, зокрема, про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Отже, процесуальним законом передбачена можливість надання відстрочки або розстрочки виконання рішення в момент його прийняття, при цьому, підстави для такої відстрочки або розстрочки містяться у статті 331 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає порядок розгляду такої заяви на стадії виконання рішення, а саме: підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 4 та 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При цьому, на відміну від статті 121 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) стаття 331 Господарського процесуального кодексу України не містить вимогу про винятковість випадків, коли може бути відстрочено чи розстрочено виконання рішення суду.

Таким чином, обов`язковою умовою надання відстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання такого рішення, які заявник повинен довести відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Суд об`єктивно оцінивши даний випадок, приймає до уваги зазначені відповідачем підстави для відстрочки виконання рішення суду, надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, враховуючи інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, приймаючи до уваги, що:

- відповідач, підтверджуючи свою добросовісність, наявність заборгованості під час розгляду справи в суді не заперечував;

- Державне підприємство "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" є підприємством аерокосмічної галузі. Відповідно до статті 4 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", не підлягає приватизації як державне підприємство аеро-космічної галузі, тобто, в будь-якому разі має лишитися в державній власності. Одночасно, підприємство внесене до Переліку підприємств оборонно-промислового комплексу відповідно до Постанови КМУ від 12.02.2014 № 70-р, тобто, має стратегічне значення для економіки і безпеки держави;

- наразі підприємство відповідача перебуває у важкому фінансовому стані і не має достатньої кількості обігових коштів для погашення боргу. Це обумовлено наступними об`єктивними обставинами. ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова" внесено до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83. Таким чином зафіксовано цінність підприємства, як виробника ракетно-космічної техніки, у тому числі в інтересах оборони держави;

- друга хвиля кризи на підприємстві відповідача почалася на початку 2020 року у зв`язку з припиненням в грудні 2019 року фінансування виробництва РН "Зеніт" для програми "Морський старт". Наразі відновлення проекту "Морський старт" остаточно стало неможливим. Припинення виробництва РН "Зеніт" позбавило підприємство замовлень на суму від 770 до 1160 млн. гривень (в поточних цінах) щороку з відповідним скороченням обсягів виробництва і реалізації, зменшенням валютної виручки. Зупинення фінансування виробництва РН "Зеніт" призвело до накопичення боргів за енергоносії та ускладнення розрахунків по оплаті праці. Заборгованість із заробітної плати вже перевищила шість місяці і становить 157,0 млн. грн. з урахуванням платежів до бюджету та соціальних фондів 244,6 млн. грн. Підприємство вже було вимушене запровадити скорочений робочий тиждень та розглядає доцільність переходу в режим простою;

- наразі ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова" перебуває під загрозою незворотної втрати платоспроможності та, відповідно, можливості здійснювати господарську діяльність з виробництва ракетно-космічної техніки. В таких умовах примусове стягнення значних коштів з рахунків підприємства матиме непоправний характер та призведе не тільки до фактичного банкрутства підприємства без можливості відновлення сталої господарської діяльності, а і до масштабних негативних наслідків соціального характеру з огляду на велику кількість працюючих, які втратять роботу;

- держава, як власник підприємства, вже двічі надавала суттєву підтримку підприємству шляхом поповнення його статутного фонду із спрямуванням наданих коштів на погашення заборгованостей із заробітної плати та супутніх платежів, за енергоносії, з платежів до бюджету. Кожного разу таке поповнення потребувало прийняття відповідного закону, що може слугувати додатковим підтвердженням того, що ситуація на підприємстві обумовлена об`єктивними чинниками;

- як вбачається з фінансових звітів, підприємство на даний час перебуває у тяжкому фінансовому стані. Разом з тим, із звітних документів вбачається тенденція виходу підприємства з рівня збитковості, що свідчить про можливість погашення боргів у разі відстрочення їх оплати або частинами;

- заявлене відповідачем клопотання про розстрочення виконання рішення суд розглядає, як таке, що направлене на фактичне та повне виконання рішення суду, а дії відповідача підтверджують, що він не ухиляється від виконання свого обов`язку перед позивачем, визнає наявність заборгованості, але просить суд під час вирішення питання про розстрочення врахувати його матеріальні інтереси та фінансовий стан; господарський суд вважає, що відповідачем доведено наявність обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення по даній справі.

Отже, судом було описано вище обставини, що підтверджують неможливість негайного повного виконання рішення суду відповідачем.

Таким чином, відповідачем, відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, доведено наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду.

Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення (розстрочення) виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

В той же час, господарський суд зазначає, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частина 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 17.01.2022 прокурор та представники позивачів-2,3 заперечень з приводу поданого відповідачем клопотання про розстрочення виконання рішення суду не висловили, залишили вирішення вказаного клопотання на розсуд суду.

Так, приймаючи до уваги правову позицію прокурора та позивачів, надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, суд вважає за доцільне розстрочити виконання рішення суду на дванадцять місяців рівними частинами. Такий період розстрочення суд вважає розумним та оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків як для позивача, так і для відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з надзвичайних ситуацій в особі Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області та в особі 2-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів до Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" про стягнення заборгованості за договором про закупівлю робіт з охорони від пожеж ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова" № 17 від 29.01.2016 та додаткових угод до нього у загальному розмірі 6 964 336 грн. 94 коп. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 05.01.2022) - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" (49000, м. Дніпро, вулиця криворізька, будинок 1; ідентифікаційний код 14308368) на користь 2-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів (Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вулиця Горобця С.Х., будинок 8-1; ідентифікаційний код 08681755) - 6 799 510 грн. 68 коп. - основного боргу, 67 849 грн. 63 коп. - інфляційних втрат, 96 976 грн. 63 коп. - 3% річних, розстрочивши виконання рішення суду на 12 місяців рівними частинами наступним чином:

- по 30.03.2022 - 580 361 грн. 41 коп.;

- по 30.04.2022 - 580 361 грн. 41 коп.;

- по 30.05.2022 - 580 361 грн. 41 коп.;

- по 30.06.2022 - 580 361 грн. 41 коп.;

- по 30.07.2022 - 580 361 грн. 41 коп.;

- по 30.08.2022 - 580 361 грн. 41 коп.;

- по 30.09.2022 - 580 361 грн. 41 коп.;

- по 30.10.2022 - 580 361 грн. 41 коп.;

- по 30.11.2022 - 580 361 грн. 41 коп.;

- по 30.12.2022 - 580 361 грн. 41 коп.;

- по 30.01.2023 - 580 361 грн. 41 коп.;

- по 28.02.2023 - 580 361 грн. 43 коп..

Стягнути з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" (49000, м. Дніпро, вулиця криворізька, будинок 1; ідентифікаційний код 14308368) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 38, ідентифікаційний код 02909938) 104 465 грн. 05 коп. - витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17.01.2022.

Суддя Ю.В. Фещенко