ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2022м. ДніпроСправа № 904/7578/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 75, ідентифікаційний код 26510514)

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Сад "Елки-палки" (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 94, ідентифікаційний код 32887396)

до відповідача-2 Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (52070, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Новоолександрівка, вул. Сурська, 74, ідентифікаційний код 40201087)

про скасування рішення державного реєстратора, припинення право власності та скасування запису про державну реєстрацію права власності, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі

Представники:

Від позивача: Риженко М.С., довіреність, представник

Від відповідача-1: Погорілий А.М., ордер, адвокат

Від відподвіача-2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №7/11-2169 до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Сад "Елки-палки" та до відповідача-2 Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про:

1) скасування рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Юрченко Д.С. від 14.04.2021 №57630335, яким було відкрито розділ з реєстраційним №101;

2) припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Сад "Елки-палки" на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним 101 на торгово-виставочний комплекс, що внесений до Державного реєстру прав на підставі рішення державного реєстратора Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Юрченко Д.С. від 14.04.2021 №57630335;

3) усунення перешкоди у користуванні Дніпровській міській раді земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 94В шляхом зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Сад "Елки-палки" знести самочинно побудований торгово-виставочний комплекс літ.А-1, загальною площею 172,1 кв.м. (реєстраційний номер 101).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, оскільки що спірне нерухоме майно було побудоване на земельній ділянці не відведеній для вказаної мети та за відсутності декларації про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкту до експлуатації, а також доказів про те, що спірне нерухоме майно було в установленому законом порядку введено в експлуатацію, свідчить про відсутність правових підстав вважати, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Сад "Елки-палки" набуто право власності на нього.

Також позивач звертає особливу увагу, що між власником спірної земельної ділянки (позивачем) та відповідачем немає та ніколи не було договірних відносин щодо будівництва або розміщення будь-яких будівель та споруд, Дніпровська міська рада не приймала рішень про передачу ТОВ "Сад "Елки-палки" або іншим особам земельної ділянки розташованої по вул. Набережна Перемоги, 94В у м. Дніпро, документи, що посвідчують право користування земельними ділянками і надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт за вказаною адресою не видавалися та не реєструвалися, в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти не приймалися, проектна документація на проведення будівельних робіт не погоджувалася та до містобудівного кадастру не вносилася. Отже, відсутність доказів належного оформлення за ТОВ "Сад "Елки-палки" речового права на спірну земельну ділянку, отримання ним відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належне затвердженого проекту може свідчити про те, що спірна будівля є об`єктом самочинного будівництва.

Разом з позовною заявою позивачем подана заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

1) накладення арешту на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку по вул. Набережна Перемоги, 94В у м. Дніпрі;

2) накладення арешту на нерухоме майно, а саме: торгово-виставочний комплекс по вул. Набережна Перемоги, 94В, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

3) заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "САД "Елки-палки" вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на торгово-виставочний комплекс по вул. Набережна Перемоги, 94В у м.Дніпрі;

4) заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення змін, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо торгово-виставочний комплексу по вул.Набережна Перемоги, 94В у м.Дніпрі.

Заява обґрунтована тим, що враховуючи положення господарського процесуального законодавства, а також, той факт, що відповідачем по справі було здійснено набуття нерухомого майна з порушенням норм чинного законодавства, на сьогодні, у випадку не застосування заходів забезпечення позову, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Відчуження самочинно побудованої будівлі може в подальшому покласти на позивача тягар повернення земельної ділянки від третіх осіб, що спричинить додаткові витрати для відновлення порушених прав. Арешт же нерухомого майна та заборона вчиняти дії відносно нього на час вирішення справи забезпечать його гарантоване збереження у відповідачів до набрання законної сили судовим рішенням.

Ухвалою суду від 30.08.2021, яка постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2021 залишена без змін, відмовлено Дніпровській міській раді у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 31.08.2021 позовну заяву залишено без руху та позивачу запропоновано протягом 5 днів з дня вручення цієї ухвали суду про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви, а саме надати до суду докази відправлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача-1.

До суду 02.09.2021 позивачем подано клопотання про надання доказів на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 05.08.2021 №1004-1.14/1538.

Ухвалою суду від 07.09.2021 було відкрито провадження у справі №904/7578/21 за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи на 27.09.2021 о 17:00 год.

Підготовче засідання 27.09.2021 відкладено на 01.11.2021 о 14:30 год.

До суду 04.10.2021 надійшов відзив відповідача-1 яким просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступного. Так, об`єкт нерухомого майна за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 94В знаходиться на земельній ділянці (кадастровий номер :03:149:0041) яка надавалась відповідачу-1 в оренду, а також на даний час перебуває в оренді у відповідача-1, що підтверджується відповідними доказами, наданими до даного відзиву. Також відповідач-1, постійно сплачує усі необхідні платежі, зокрема орендну плату та інші платежі щодо утримання даної земельної ділянки у належному стані. Отже спірну будівлю не можна вважати самочинним будівництвом в розумінні статті 376 Цивільного кодексу України, доказів порушення прав позивача не надано та взагалі не наведено, яким же чином порушуються права позивача у даному випадку, враховуючи той факт, що усі служби міста та сам позивач свого часу надали згоду на розташування зазначеного об`єкту на визначеній території.

До суду 19.10.2021 надійшла відповідь позивача на відзив відповідача-1 в якому зазначає, що звертаючись до суду з даним позовом, Дніпровська міська рада зазначала, що спірна земельна ділянка належить до земель комунальної власності, не передана жодній юридичній та/або фізичній особі у користування, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Сад "Елки-палки" самовільно, безпідставно, неправомірно використовує вказану земельну ділянку здійснивши протиправну державну реєстрацію права приватної власні на самовільно добудовані будівні. Зазначена земельна ділянка, згідно відомостей Державного земельного кадастру розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, у районі буд.№94, вид використання земельної ділянки: розташування виставкового комплексу садово-паркової архітектури (без розміщення об`єктів капітального будівництва). Торгово-виставочний комплекс самочинне будівництво якого було здійснено ТОВ "Сад "Елки-палки" розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.№94В. У розділі Державного реєстру прав за реєстраційним номером: 101 будь-яка інформація щодо розташування вказаного об`єкту нерухомого майна на земельній ділянці з кадастровим номером: :03:149:0041. Позивач стверджує, що у разі якщо б торгово-виставочний комплекс був розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: :03:149:0041 інформація стосовно нього була б наявна в Державному реєстрі прав власності.

У судовому засіданні 01.11.2021закрито підготовче провадження та призначено судове засідання по суті на 22.11.2021 о 14:30 год.

У судовому засіданні 22.11.2021 розгляд справи відкладено на 21.12.2021 о 11:00 год.

За допомогою системи "Електронний суд" до суду 21.12.2021 надійшло клопотання відповідача-1 про відкладення судового засідання.

У судовому засіданні 21.12.2021 розгляд справи відкладено на 10.01.2022 о 12:30 год.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 10.01.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши в судових засіданнях представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Між Дніпровською міською радою (далі - позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сад "Елки-палки" (далі - відповідача-1, орендар) 28.12.2010 укладено договір оренди землі (далі - договір). Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козиною А.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2695. Договір зареєстрований Управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.04.2011 за № 00017.

Згідно з п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: по вул. Набережній Перемоги у районі буд. № 94 (Жовтневий район) і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :03:149:0041.

Пунктом 1.2. договору визначене цільове використання земельної ділянки за цим договором (УКЦВЗ) 1.11.6 (інша комерційна діяльність).

Підставою для надання земельної ділянки в оренду є рішення міської ради від 06.10.2010 № 391/61 (п. 1.3. договору).

За умовами п.п. 2.1, 2.2. договору в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 0,3722 га. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, інші об`єкти інфраструктури, які зазначені в акті приймання-передачі земельної ділянки.

Відповідно до п. 5.1. договору земельна ділянка передається в оренду: для розташування виставкового комплексу садово-паркової архітектури (без розміщення об`єктів капітального будівництва).

Згідно з п. 12.3. договору дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках передбачених законом (п. 12.4. договору).

Сторонами 28.12.2010 підписано акт приймання-передачі земельної ділянки кадастровий номер :03:149:0041, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: по вул. Набережній Перемоги у районі буд. № 94, Жовтневий район, загальною площею 0,3722 га.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/6537/17 від 27.07.2017, залишене постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.10.2017 та постановою Верховного Суду від 20.02.2018 без змін, визнано додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 28.12.2010 (реєстровий номер 2695), укладеного між Дніпровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сад "Елки-Палки", зареєстрованого Управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області," про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.04.2011 за №00017, укладеною.

Поновити на 5 (п`ять) років договір оренди земельної ділянки, укладений між Орендодавцем та Орендарем та зареєстрований Управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області 07.04.2011 за № 00017, строк дії якого закінчився, на тих самих умовах (п.1 додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки).

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Право оренди земельної ділянки кадастровий №:03:149:0041 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Сад "Елки-Палки" зареєстровано 16.08.2021 (номер запису: №43620369; зміст, характеристика іншого речового права: дата укладання договору (після 2013р.)/Дата державної реєстрації (до 2013р.): 02.10.2017, Строк: 5р., Дата закінчення дії: 02.10.2022, з правом пролонгації) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформаційною довідкою №279343208 від 12.10.2021.

Дніпровська міська рада стверджує, що 15.04.2021 стало відомо про реєстрацію права власності та вилучення з користування земельної ділянки, яка належить до комунальної власності територіальній громаді міста Дніпро, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №252853431, а саме у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.04.2021 відбулась реєстрація права приватної власності на торгово-виставочний комплекс місце розташування його зазначено м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 94В (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) за Товариством з обмеженою відповідальністю "Сад "Елки-палки" на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ДП4, виданий 31.05.2011, видавник: Інспекція Державного контролю та технічного паспорту, серія та номер: №203/12, виданий 20.08.2018, видавник ФОП Гаврішевський Ю.О. У розділі відкритому на торгово-виставочний комплекс з реєстраційний номером 101 зазначено наступний опис: загальна площа 172,1 кв.м., торгово-виставочний комплекс літ. А-1, замощення І.

Також позивач стверджує, що Дніпровською міською радою було зроблено відповідні запити та встановлено, що інформація щодо декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ДП4, виданий 31.05.2011, видавник: Інспекція Державного контролю, у Реєстрі будівельної діяльності відсутня, адреса жодному об`єкта нерухомого майна не присвоювалась, а у інформаційній (автоматизованій) підсистемі "Фіскальний кадастр" Муніципальної земельної інформаційної системи м. Дніпропетровська (МЗІС) не виявлено реєстраційних записів щодо цивільно-правових угод, укладених між міською радою та юридичними/фізичними особами на земельну ділянку за адресою: м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 94В.

Позивач стверджує, що за таких обставин спірне нерухоме майно було побудоване на земельній ділянці не відведеній для вказаної мети та за відсутності декларації про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкту до експлуатації, а також доказів про те, що спірне нерухоме майно було в установленому законом порядку введено в експлуатацію, свідчить про відсутність правових підстав вважати, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Сад "Елки-палки" набуто права власності на нього. Таким чином, між власником спірної земельної ділянки та відповідачем-1 немає та ніколи не було відносин щодо будівництва або розміщення будь-яких будівель та споруд, Дніпровська міська рада не приймала рішень про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Сад "Елки-палки" або іншим особам земельної ділянки розташованої по вул. Набережна Перемоги, 94В у м. Дніпро, документи, що посвідчують право і користування земельними ділянками і надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт за вказаною адресою не видавалися та не реєструвалися, в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти не приймалися, проектна документація на проведення будівельних робіт не погоджувалася та до містобудівного кадастру не вносилася.

Отже, позивач вважає, що відсутність доказів належного оформлення за Товариством з обмеженою відповідальністю "Сад "Елки-палки" речового права на спірну земельну ділянку, отримання ним відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту може свідчити про те, що спірна будівля є об`єктом самочинного будівництва, що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наявністю правових підстав для скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - торгово-виставочний комплекс з одночасним припиненням права власності на цей об`єкт.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, юридичні факти.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (стаття 331 Цивільного кодексу України).

Право власності на нерухомі речі підлягає державній реєстрації (частина перша статті 182 Цивільного кодексу України).

Стаття 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Із офіційним визнанням державою права власності пов`язується можливість матеріального об`єкта (майна) перебувати в цивільному обороті та судового захисту права власності на нього.

Отже, законодавець визначив, що до інших правових наслідків, окрім офіційного визнання і підтвердження державою відповідних юридичних фактів, встановлюючи презумпцію правильності зареєстрованих відомостей з реєстру для третіх осіб, застосування норм Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не призводить. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має.

Системний аналіз наведених положень законодавчих актів дозволяє стверджувати, що державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності.

За частинами першою четвертою статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля. Споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Формулювання положень статті 376 Цивільного кодексу України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею.

Тож реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, у силу наведених вище положень законодавства та приписів частини другої статті 376 Цивільного кодексу України не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного, з метою застосування, зокрема, положень частини четвертої цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права. Зміст приписів статті 376 ЦК України підтверджує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного (див. постанову від 7 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 (пункти 6.31-6.33)).

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина друга статті 152 ЗК України).

Отже, можна дійти висновку, що залежно від ознак самочинного будівництва особи, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво, знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат. При цьому знесення самочинного будівництва можливе добровільно особою, яка його здійснила (здійснює), а також, за наявності для цього підстав, примусово, однак лише за рішенням суду, зокрема, ухваленим за позовом відповідного органу місцевого самоврядування та у разі неможливості здійснити перебудову такого будівництва.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-180цс14, від 24 червня 2015 року у справі № 6-381цс15 та у постановах Верховного Суду від 17 липня 2018 року у справі №20/3183/16, від 6 березня 2019 року у справі №814/2645/15, від 29 січня 2020 року у справі №822/2149/18.

Згідно з листом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 05.08.2021 №1004-1.14/1538, відповідно до даних Реєстру будівельної діяльності, станом на дату надання відповіді, відсутня інформація з приводу видачі / реєстрації документів які надають право на виконання будівельних робіт чи засвідчують прийняття в експлуатацію об`єкта за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 94В. Також відповідно до даних Реєстру будівельної діяльності відсутня: інформація з приводу реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 31.05.2011 серія та номер ДП.

Згідно з відомостями зазначеними у листі Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами №3/15-202 від 22.04.2021 відповідно до даних містобудівного кадастру та Адресного плану міста офіційно адреса - вул. Набережна Перемоги, 94В, жодному об`єкту нерухомості не території міста не присвоювалась, відповідний розпорядчий документ, на підставі якого була присвоєна ця адреса, відсутній.

Відповідно до статті 18 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2780-XII "Про основи містобудування" реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об`єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій.

Відповідно до п.п. 1,2,4 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" реєстратор, зокрема:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяжень;

- перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій та приймає рішення;

- під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих Інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (далі - Порядок) (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2015 року № 750), зазначено, що надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно зі статтею 15 вказаного Порядку реєстрація декларації або видача сертифіката чи їх дублікатів здійснюється шляхом внесення даних до реєстру з дотриманням вимог Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" та "Про адміністративні послуги".

Відповідно до статті 17 зазначеного Порядку замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 (справа №200/22329/14-ц (провадження № 14-483цс19)), державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Такого висновку дійшов Верховний Суд, здійснивши аналіз положень чинного законодавства, зокрема ч.2 ст. 331 ЦК України, ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", статті 18 Закону України "Про основи містобудування", Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461.

Дослідивши надані до матеріалів справи докази, та враховуючи те, що державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію, суд вважає позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна з одночасним припиненням права власності на цей об`єкт обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав та інтересів розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких суд здійснює поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав чи інтересів та вплив на правопорушника.

Оцінюючи обраний позивачем спосіб судового захисту свого права, суд враховує нормативні положення частин першої та другої статті 5 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Інший підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

З 16.01.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", яким внесено зміни до статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зміст цієї правової норми свідчить про те, що допускаються такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому, ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Викладене свідчить, що з 16.01.2016 такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає.

Наведене узгоджується з правовими висновками, які наведені у постановах Верховного Суду від 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19, від 23 червня 2020 року у справах № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19, від 30 червня 2020 року у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі № 910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19, від 16.09.2020 у справі №352/1021/19, від 03.09.2020 у справі №914/1201/19, від 03 лютого 2021 року у справі №278/3367/19 (провадження №61-13586св20).

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в сумі 6 810,00 грн. покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 165, 202, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Дніпровської міської ради до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Сад "Елки-палки"; до відповідача-2 Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про скасування рішення державного реєстратора, припинення право власності та скасування запису про державну реєстрацію права власності, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі задовольнити.

Скасування рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Юрченко Д.С. від 14.04.2021 №57630335, яким було відкрито розділ з реєстраційним №101.

Припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Сад "Елки-палки" (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 94, ідентифікаційний код 32887396) на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним 101 на торгово-виставочний комплекс, що внесений до Державного реєстру прав на підставі рішення державного реєстратора Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Юрченко Д.С. від 14.04.2021 №57630335.

Усунути перешкоди у користуванні Дніпровській міській раді (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 75, ідентифікаційний код 26510514) земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 94В шляхом зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Сад "Елки-палки" (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 94, ідентифікаційний код 32887396) знести самочинно побудований торгово-виставочний комплекс літ.А-1, загальною площею 172,1 кв.м. (реєстраційний номер 101).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сад "Елки-палки" (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 94, ідентифікаційний код 32887396) на користь Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 75, ідентифікаційний код 26510514) витрати по сплату судового збору в розмірі 3 405,00 грн.

Стягнути з Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (52070, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Новоолександрівка, вул. Сурська, 74, ідентифікаційний код 40201087) на користь Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 75, ідентифікаційний код 26510514) витрати по сплату судового збору в розмірі 3 405,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 19.01.2022.

Суддя Е.М. Бондарєв