номер провадження справи 4/162/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2022 Справа № 908/3042/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Зінченко Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авісметіз-Запоріжжя», (69037, м. Запоріжжя, бул. Т.Шевченка, буд. 6)

до відповідача Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 23-а)

про стягнення 60649,35 грн.

21.10.2021 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Авісметіз-Запоріжжя», м. Запоріжжя за вих. №18 від 10.09.2021 (вх. №3258/08-07/21 від 21.10.2021) до Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, м. Запоріжжя про стягнення 60649,35 грн. за договором про надання послуг з поточного ремонту № 509-ПР/2019 від 18.09.2019, які складаються з 48535,19 грн. суми основного боргу, 3992,99 грн. суми пені, 2405,49 грн. 3 % річних та 5715,69 грн. інфляційних втрат.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2021 справу № 908/3042/21 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.11.2021 після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3042/21 в порядку спрощеного позовного провадження, справі присвоєно номер провадження справи 4/162/21, ухвалено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві та ґрунтуються на приписах ст., ст. 510, 525, 549, 610, 611, 625 ЦК України та ст., ст. 193, 232 ГК України. Позов пред`явлений позивачем з наступних підстав: позивачем (Підрядник) та відповідачем (Замовник) укладено договір № 509-ПР/2019 від 18.09.2019 на надання послуг з поточного ремонту, за умовами якого відповідач доручив та зобов`язався оплатити, а позивач прийняв на себе зобов`язання з виконання поточного ремонту під`їзду № 1-4 житлового будинку № 51 по вул. Перемоги в м. Запоріжжі часткова заміна проводки та арматури. Як обумовлено договором, ціна послуг визначається розрахунком договірної ціни за обсягами (етапами, видами) робіт, який є невід`ємною частиною договору, і складає 48535,19 грн. з ПДВ. Згідно з п. 4.1 договору оплата наданих послуг здійснюється на підставі підписаних замовником довідок та актів про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ-3, КБ-2в протягом 60 календарних днів після підписання вищезгаданих форм КБ-3, КБ-2в. На виконання умов договору № 509-ПР/2019 від 18.09.2019 позивач належним чином виконав обумовлені договором роботи, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року (форма № КБ-2в) від 18.11.2019 на загальну суму 48535,19 грн. з ПДВ, який підписаний обома сторонами без зауважень і претензій. Приймаючи до уваги умови договору оплату виконаних робіт по акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року (форма № КБ-2в) від 18.11.2019 відповідач мав здійснити у строк до 17.01.2020. Відповідач виконані позивачем роботи прийняв, проте оплату вказаних робіт не здійснив. Таким чином, за договором № 509-ПР/2019 від 18.09.2019 борг відповідача перед позивачем становить 48535,19 грн. У зв`язку із порушенням відповідачем зобов`язань щодо оплати виконаних робіт на підставі п. 9.4 договору та відповідно до вимог чинного законодавства позивачем відповідачу нарахована пеня в розмірі 3992,99 грн., 3 % річних в розмірі 2405,48 грн. та 5715,69 інфляційних втрат. Враховуючи викладене, позивач просить суд позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на його користь 48535,19 грн. суми основного боргу, 3992,99 грн. суми пені, 2405,49 грн. 3 % річних та 5715,69 грн. інфляційних втрат. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 2270,00 грн. сплаченого судового збору та покласти на відповідача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.11.2021 у справі № 908/3042/21 відповідачу запропоновано у строк не пізніше 01.12.2021 подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання, у разі незгоди з нарахованою сумою заборгованості навести свій контррозрахунок.

Відповідно до безкоштовного Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який роздрукований судом з офіційного сайту Міністерства юстиції України: https://usr.minjust.gov.ua, зареєстрованим місцем знаходження юридичної особи Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 22144952) є: 69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 23-а, що відповідає адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» встановлено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрих-кодовий ідентифікатор 970) вбачається, що копія ухвали господарського суду Запорізької області від 16.11.2021 про відкриття провадження у справі № 908/3042/21 отримана уповноваженою особою Комунального підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради 19.11.2021.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 908/3042/21.

При цьому судом враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду даної справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень» http://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Відзив на адресу суду від відповідача у встановлений в ухвалі суду від 16.11.2021 у справі № 908/3042/21 процесуальний строк для подачі відзиву, так і станом на 06.12.2021 (п`ятнадцятиденний термін від дня отримання відповідачем зазначеної ухвали суду, з урахуванням того, що 04.12.2021 і 05.12.2021 є вихідними днями) не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 16.12.2021 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням. Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Відповідно до ч., ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Ухвалою суду від 16.11.2021 про відкриття провадження у справі № 908/3042/21 судом відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ «Авісметіз-Запоріжжя» про розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Інших клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 14.01.2022.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

18.09.2019 між Комунальним підприємством «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради (Замовник, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авісметіз-Запоріжжя» (Підрядник, позивач у справі) укладено Договір № 509-ПР/2019 на надання послуг поточного ремонту (надалі - Договір).

Згідно із п. 1.1 Договору Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов`язання на свій ризик надати в порядку і на умовах цього Договору власними та залученими силами і засобами (в т.ч., але не виключно, з використанням наданих замовником матеріалів) послуги код ДК 2015:0-6 поточний ремонт (Послуги на виконання поточного ремонту під`їзду № 1-4 житлового будинку № 51 по вул. Перемоги у м. Запоріжжя (часткова заміна проводки та арматури) в обумовлений цим Договором термін та з належною якістю в межах узгодженої договірної ціни з дотриманням вимог техніки безпеки, охорони праці та здати об`єкт в експлуатацію.

Ціну послуг, що надаються позивачем, сторони обумовили в п. 2.1 Договору - 48535,19 грн., у т.ч. ПДВ 8089,20 грн. Ціна послуг визначається розрахунком договірної ціни за обсягами (етапами, видами) робіт, який є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що здача-приймання результатів надання послуг після їх закінчення здійснюється згідно з чинним порядком і оформлюється актом прийняття об`єкту в експлуатацію актом виконаних робіт форми КБ-2в. Належним чином оформлені оригінали Актів КБ-2в з додатками і Довідок КБ-3 передаються замовнику в трьох примірниках після підписання та скріплення печаткою кожного примірника Підрядником із зазначенням в адресній частині реквізитів цього Договору. Оплата наданих послуг здійснюється на підставі підписаних замовником довідок та актів про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ-3, КБ-2в протягом 60 календарних днів після підписання вищезгаданих форм КБ-3, КБ-2в.

Відповідно до п. 4.5 Договору оплата Замовником виконаних Підрядником послуг проводиться в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника.

Згідно з пп. 5.3.2 п. 5.3 Договору Замовник зобов`язаний оплатити вартість виконаних робіт у визначені цим Договором терміни.

Пунктом 13.1 Договору передбачено, що цей Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2019, а в частині виконання фінансових зобов`язань до повного їх виконання. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) за цим Договором.

Сторонами доказів розірвання, припинення чи визнання недійним Договору суду не надано.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору позивач виконав на замовлення відповідача обумовлені Договором роботи з поточного ремонту під`їзду № 1-4 житлового будинку № 51 по вул. Перемоги у м. Запоріжжя (часткова заміна проводки та арматури) на суму 48535,19 грн., що підтверджується підписаними сторонами 18.11.2019 Актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року форми КБ-2в, який підписаний уповноваженими особами Замовника та Підрядника і скріплений печатками сторін, та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (за листопад 2019 року) форми КБ-3 на суму 48535,19 грн.

Зазначений Акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року форми КБ-2в від 18.11.2019 узгоджений позивачем і відповідачем та згідно цього Акту виконана робота задовольняє умовам Договору і технічним вимогам та належним чином оформлена.

Таким чином, дослідженими судом письмовими доказами підтверджується, що позивач взяті на себе зобов`язання за Договором № 509-ПР/2019 на надання послуг поточного ремонту від 18.09.2019 виконав належним чином і у повному обсязі.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати виконаних за Договором про надання послуг з поточного ремонту № 509-ПР/2019 від 18.09.2019 робіт, позивач звернувся з даним позовом до господарського суду.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про повне задоволення позову, з урахуванням наступного.

Спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані Договором про надання послуг з поточного ремонту № 509-ПР/2019 від 18.09.2019.

Згідно з приписами ст., ст. 11, 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Частиною 1 статті 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 ЦК України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (частина 1 статті 846 ЦК України).

Відповідно до ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням вимог ст. 638 ЦК України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, а відтак Договір є укладеним.

Як вже зазначалося судом раніше, в абз. 2 п. 4.1 Договору сторонами узгоджено, що оплата наданих послуг здійснюється на підставі підписаних Замовником довідок та актів про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ-3, КБ-2в протягом 60 календарних днів після підписання вищезгаданих форм КБ-3, КБ-2в.

Наявними у матеріалах цієї справи Актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року від 18.11.2019 та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (за листопад 2019 року), які підписані 18.11.2019 уповноваженими представниками позивача та відповідача, підтверджується належне виконання позивачем зобов`язань за Договором щодо виконання робіт на загальну суму на суму 48535,19 грн. з ПДВ.

Таким чином, згідно умов Договору (абзац 2 п. 4.1), відповідач повинен був здійснити оплату виконаних позивачем робіт за Договором до 17.01.2020 включно.

Разом з тим, відповідач у строк до 17.01.2020 включно з позивачем за виконані роботи за Договором у сумі 48535,19 грн. не розрахувався, матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем отриманих послуг, згідно умов Договору.

Суд звертає увагу сторін, що закінчення дії Договору не звільняє сторони від виконання обов`язків, які виникли внаслідок його укладення, зокрема, така обставина не звільняє відповідача від виконання зобов`язань за Договором щодо здійснення оплати за надані послуги.

Тобто, зобов`язання, невиконане належним чином, продовжує існувати, незважаючи на закінчення строку дії договору (постанова Верховного Суду від 09.04.2020 у справі № 910/4962/18).

Отже, відповідач порушив свої договірні зобов`язання перед позивачем.

За таких обставин, позивачем належними та допустимими доказами доведено порушення відповідачем грошового зобов`язання щодо здійснення розрахунку за виконанні роботи за Договором у сумі 48535,19 грн.

На підставі викладеного, суд вважає наявними підстави для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 48535,19 грн. основного боргу за надані послуги.

У зв`язку із несплатою відповідачем основної заборгованості у повному обсязі у визначений Договором строк, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 3992,99 грн. пені за період з 18.01.2020 по 18.07.2020.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно зі ст., ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Вимогу щодо стягнення пені позивач обґрунтовує посиланням на пункт 9.4 Договору, яким сторони встановили, що у випадку порушення Замовником термінів оплати виконаних робіт згідно п. 4.1, він сплачує Підряднику пеню в розмірі 0,05 % від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення зобов`язань.

Факт прострочення відповідачем зобов`язання з оплати наданих послуг доведено.

Наданий позивачем розрахунок пені судом перевірений за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» та встановлено, що розрахунок пені позивачем виконаний правильно, а тому вимога про стягнення пені підлягає задоволенню в межах заявленої суми.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 2405,48 грн. 3 % річних за період з 18.01.2020 по 10.09.2020 та 5715,69 грн. інфляційних втрат за період з січня 2020 по липень 2021.

Надані розрахунок 3 % річних і розрахунок інфляційних втрат судом перевірені за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» та встановлено, що розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат позивачем виконаний правильно.

Таким чином, стягненню підлягають 2405,48 грн. 3 % річних та 5715,69 грн. інфляційних втрат

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, проти позову не заперечив, належними доказами доводи позивача не спростував.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивач в позовній заяві навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які просив стягнути їх з відповідача, а саме 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Зі змісту ст. і ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно частин 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно, витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126).

На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав суду Договір про надання професійної правничої допомоги № 18/08 від 25.08.2021, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «Фінанси та Право», акт №1 від 06.09.2021 надання-прийому професійних правничих послуг по етапу 1 за договором № 18/08 від 25.08.2021 на загальну суму 3000,00 грн., в якому викладено детальний опис виконаних робіт та який підписано позивачем в особі директора Анчишкіна А.Л. та адвокатським об`єднанням «Фінанси та Право» в особі керуючого партнера Ференця О.Є.

Повноваження Ференця О.Є., як адвоката, підтверджуються свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 300 від 30.07.2003.

Платіжним дорученням № 348 від 12.10.2021 позивачем перераховано на користь адвокатського об`єднання «Фінанси та Право» кошти у сумі 3000,00 грн. за надання правничої допомоги за договором № 18/08 від 25.08.2021 на підставі виставленого рахунку № 08/09 від 06.09.2021 на суму 3000,00 грн.

Таким чином, витрати позивача на надання правничої допомоги у сумі 3000,00 грн. підтверджені належним чином.

Відповідач клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката до суд не надав, неспівмірність витрат позивача на правову допомогу не довів.

За таких обставин, враховуючи задоволення позову судом по даній справі, витрати позивача у сумі 3000,00 грн. на правову допомогу на підставі п.1 ч. 4 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст., ст. 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авісметіз-Запоріжжя», м. Запоріжжя до Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, м. Запоріжжя про стягнення 60649,35 грн. за договором про надання послуг з поточного ремонту № 509-ПР/2019 від 18.09.2019 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 23-а, ідентифікаційний код юридичної особи 22144952) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авісметіз-Запоріжжя», (69037, м. Запоріжжя, бул. Т.Шевченка, буд. 6, ідентифікаційний код юридичної особи 35449872) 48535 (сорок вісім тисяч п`ятсот тридцять п`ять) грн. 19 коп. основного боргу, 3992 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 99 коп. пені, 2405 (дві тисячі чотириста п`ять) грн. 48 коп. 3 % річних, 5715 (п`ять тисяч сімсот п`ятнадцять) грн. 69 коп. інфляційних втрат, 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору та 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат позивача на професійну правничу допомогу. Видати наказ.

Повне судове рішення складено « 14» січня 2022 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.