ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2021 року м.Дніпро Справа № 904/526/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

судді: Білецька Л.М., Вечірко І.О.,

секретар судового засідання Колесник Д.А.

представники сторін:

від позивача: Білоус Марина Олександрівна особисто, паспорт серії НОМЕР_1 від 30.03.1999 р.;

від відповідача: Ракша Ольга Володимирівна представник, довіреність №1 від 12.08.2021 р.;

розглянувши апеляційну скаргу Відділу освіти виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2021 року (повний текст рішення складено 27.05.2021 року) у справі № 904/526/18 (суддя Первушин Ю.Ю., членів колегії - судді: Петренко І.В., Суховаров А.В.),

за позовом Фізичної особи - підприємця Білоус Марини Олександрівни, м.Кривий Ріг

до Відділу освіти виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, м.Кривий Ріг

про стягнення заборгованості за договором №248 від 08.07.2016 року у розмірі 431 992,85 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2021 року у справі № 904/526/18 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Відділу освіти виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради (50079, місто Кривий Ріг, вулиця Матросова, 75, ) на користь Фізичної особи - підприємця Білоус Марини Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 339 621,00 грн. основного боргу, 60 458,22 грн. - інфляційних втрат, 28 899, 66 грн. - 3% річних та 6 434,00 грн. - судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду обгрунтовано тим, що належними і допустимими доказами у даній справі позивачем доведено факт виконання на користь відповідача робіт за договором №248 від 08.07.2016 року на суму 339 621,00 грн., які відповідачем прийняті, однак акт приймання виконаних робіт, направлений замовнику позивачем, відповідач не підписав, повернув позивачу, що змусило ФОП Білоус М.О. звернутись до суду.

Господарським судом було призначено судову будівельно-технічну експертизу з метою з`ясування відповідності обсягів та вартості виконаних робіт умовам договору.

Згідно висновку експерта №812/813-20 від 26.10.2020 року встановлено, що об`єм фактично виконаних робіт з "Капітального ремонту системи каналізації з оздобленням санвузлів, душових та зони оздоровлення ДЮСШ №5 за адресою: вул. 23 Лютого, 170, м. Кривий Ріг" повністю відповідає об`єму робіт, визначених у акті виконаних робіт №б/н за 2016 рік (ф. КБ-2в) до договору №248 від 08.07.2016 року. Крім того, вартість фактично виконаних робіт відповідає переліку та об`ємам, що містяться в акті приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в на суму 518 070,08 грн.

З урахуванням часткової оплати виконаних позивачем робіт в розмірі 178 449,00 грн., суд задовольнив вимоги позивача та стягнув залишок заборгованості в розмірі 339 621,00 грн.

Щодо інфляційних втрат та 3% річних суд зазначив на правомірність проведених нарахувань, однак вимоги в цій частині задовольнив частково. Суд звернув увагу, що:

- загальна сума 3% річних та інфляційних втрат, наведена в розрахунку, є меншою від загальної суми, яка заявлена позивачем в уточненій позовній заяві;

- заяви про зменшення розміру позовних вимог станом на 19.05.2021 року від позивача до суду не надходило, тому, вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача (з урахуванням уточненої позовної заяви) трьох відсотків річних та інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3% річних за період з 09.11.2017 року по 09.09.2020 року у розмірі 28 899,66 грн. та інфляційні втрати за період з 09.11.2017 року по 09.09.2020 року в розмірі 60 458, 22 грн.;

- в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у сумі 314,92 грн. та 3% річних у сумі 2 699,05 грн. слід відмовити.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Апелянт вважає, що висновки, викладені у рішенні господарського суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи та наданим доказам, судом першої інстанції були порушені норм процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що судом не враховано факт притягнення до кримінальної відповідальності ФОП Білоус М.В., не зупинено розгляд господарської справи на період розгляду кримінального провадження в Тернівському районному суді м. Кривого Рогу по обвинуваченню Білоус М.О. за ст.ст. ч.2 ст. 15. ч.2 ст. 190 КК України, ч.1 ст.366, ч.4 ст.358 КК України, (кримінальне провадження № 0000022 від 14.02.2017 року), справа № 215/3601/17, (суддя Камбул М.О.). В судовому засіданні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу відповідачем подано позовну заяву про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням на суму 94918,92 гривень.

Вважає, що відповідно до п.5 ст.227 ГПК України колегія суддів зобов`язана була призупинити розгляд господарської справи до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі - винесення вироку по ФОП Білоус М.О.

Крім того, апелянт зазначає, що 19.05.2021 року судове засідання (судові дебати та проголошення вступної і резолютивної частин рішення) відбулось за відсутності представника відповідача, що є порушенням права відповідача на справедливий судовий розгляд та порушення ст.ст.2,7,11,13 ГПК України.

Скаржник вказує на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, не надання в мотивувальній частині рішення оцінки договору № 48-16/267 на послуги з технічного нагляду по ДЮСШ № 5, укладеного між Відділом освіти виконкому Тернівської районної у місті ради та ФОП Сєровою М.С. для забезпечення якісного виконання будівельних робіт; договору № 22а-16/265 про авторський нагляд, укладеного відділом освіти виконкому Тернівської районної у місті ради з інженером проекту Бугрій Л.І.; факту придбання ФОП Білоус М.О. матеріалів та обладнання, які були використанні при проведенні капітального ремонту ДЮСШ № 5, про характеристики та якість яких станом на 30.03.2018 року до відділу освіти Тернівської районної у місті ради документів пе надано; актам щодо виявлення дефектів та недоробок на будівельному об`єкті - ДЮСШ № 5, які не підписані представником технагляду; не враховано та не надано належної оцінки висновку експерта з питань будівельно-технічної експертизи № 17.17 від 22.05.2017 року.

Відповідач вказує, що суд не взяв до уваги, що капітальний ремонт ДЮСШ №5 виконувався за бюджетні кошти, виконаний неналежним чином, без погодженням з замовником виконані додаткові роботи, не передбачені проектно-кошторисною документацією, акти прихованих робіт не погоджені ні з технаглядом, ні з замовником.

За вищенаведеного апелянт просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2021 року у справі № 904/526/18.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу спростовує її доводи, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим і просить залишити його без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що 08.07.2016 року між Відділом освіти виконкому Тернівської районної у місті ради (надалі - замовник) та Фізичною особою-підприємцем Білоус Мариною Олександрівною (надалі - виконавець) укладено договір №248 на виконання робіт на об`єкті: "Капітальний ремонт системи каналізації, санвузлів, душових та зони оздоровлення ДЮСШ №5 за адресою: вул.23 Лютого, 170, м. Кривий Ріг" (надалі-договір).

Згідно пункту 1.1. договору виконавець зобов`язався на свій ризик власними або залученими силами і засобами виконати роботи по даному договору, визначені договірною ціною, а замовник - прийняти і оплатити їх.

Найменування робіт: "Капітальний ремонт системи каналізації, санвузлів, душових та зони оздоровлення ДЮСШ № за адресою: вул. 23 Лютого, 170, м. Кривий Ріг (надалі - роботи) (пункт 1.2. договору).

Згідно пунктів 1.3., 1.4. договору склад та обсяги робіт, що є предметом договору, визначаються на підставі кошторисної документації. Обсяги робіт можуть бути змінені залежно від реального фінансування видатків.

Ціна договору визначається по узгодженню сторін, є твердою і складає 594 830,00 грн. без ПДВ (пункт 2.1. договору).

Пунктом 2.2. договору встановлено, що порядок визначення вартості договірної ціни проводиться згідно ДСТУ Б Д.1.1-1:2013.

Зміна договірної ціни обґрунтовується відповідними розрахунками і оформлюється сторонами шляхом укладання додаткових угод (пункт 2.4. договору).

Згідно пункту 2.6 договору затвердження проектно-кошторисної документації здійснює замовник.

Замовник при наявності бюджетних коштів перераховує виконавцю аванс на придбання матеріалів, конструкцій, виробів у розмірі не більше 30% від вартості за цим договором. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №117 "Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти" попередня оплата передбачається на строк не більше трьох місяців (пункт 3.3. договору).

Кінцеві розрахунки здійснюються після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт та реєстрації декларації про готовність об`єкта експлуатації до експлуатації або видачі сертифікатів (пункт 3.4. договору).

Відповідно до пункту 3.5. договору розрахунки проводяться шляхом: оплати Замовником виконаних робіт після підписання сторонами акта здачі-прийомки виконаних робіт по формі №КБ-2в.

Договір вважається виконаним після виконання робіт та закінчення взаєморозрахунків між сторонами за цим договором. Строк виконання робіт до 31.08.2016 (пункти 4.2., 4.3. договору).

Пунктом 4.12. договору передбачено, що сторони за взаємною домовленістю проводять спільні наради з питань виконання ними умов цього договору, в тому числі безпосередньо на об`єкті, та ухвалюють відповідні рішення.

Згідно пунктів 5.1., 5.2. договору замовник забезпечує передачу виконавцю проектно-кошторисної документації на виконання робіт за договором в 2-х примірниках під час підписання договору. При виявленні прорахунків у проектно-кошторисній документації виконавець письмово повідомляє про це замовника протягом 5-ти робочих днів з моменту підписання договору.

Під час виконання робіт виконавцем замовник має право проводити перевірки якості матеріалів, конструкцій, обладнання, устаткування та обсяги прихованих робіт. Виявлені в процесі перевірок і випробувань неякісні виконані роботи підлягають виправленню, а неякісні матеріали - заміні за рахунок виконавця (пункти 8.3., 8.4. договору).

Відповідно пункту 10.1 договору завдання-приймання робіт після їх закінчення здійснюється у відповідності з чинним порядком і оформляється по актам приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в).

Якщо при здаванні-прийманні робіт будуть виявлені недоробки (дефекти), які виникли з вини виконавця, замовник не підписує акт приймання виконаних будівельних робіт (пункт 10.2. договору).

При виявленні недоробок (дефектів) в процесі здавання-приймання робіт, складається дефектний акт. В акті проводиться перелік дефектів, причини їхнього виникнення і термін усунення виконавцем. Роботи по усуненню виконавцем недоробок, замовником не оплачуються. Якщо виконавець відмовився від складання дефектного акту та усунення недоробок (дефектів), дефектний акт оформляється замовником із залученням інших фахівців, а роботи, вказані в актах приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) виконавця замовником не оплачуються (пункт 10.3. договору).

Договір набуває чинності з моменту підписання його замовником і виконавцем та діє до 31.12.2016 року, а у частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (пункт 14.1. договору).

Позивач стверджувала, що передбачені договором роботи виконані належним чином.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з відповідними положеннями статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 та 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

В частині 4 статті 882 Цивільного кодексу України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Судом першої інстанції встановлено і апелянтом не спростовано, що під час виконання робіт по договору №248 від 08.07.2016 "Капітальний ремонт системи каналізації, санвузлів, душових та зони оздоровлення ДЮСШ №5 за адресою: вул. 23 Лютого, 170, м. Кривий Ріг", між ФОП Білоус М.О. (надалі - замовник) та ОСОБА_1 (надалі - виконавець) було укладено цивільно-правовий договір №02-07/16 від 08.07.2016 року про надання послуг та виконання робіт, згідно умов якого замовник доручив, а виконавець взяв на себе зобов`язання надати послуги (виконати роботи) в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, а саме: роботу головного інженера (а саме: виконувати обов`язки по загальному керуванню об`єктом та роботу з технічною документацією) в строк з 08.07.2016 до 31.08.2016 року на будівельному об`єкті за адресою: м.Кривий ріг, вул. 23 лютого, 170 (пункт 1.1. договору).

ОСОБА_1 виявлено прорахунки, недоробки та помилки у проектному рішенні, тому позивачем листами №064-16 від 17.10.2016 року, №066-16 від 01.11.2016 року, №069-16 від 07.11.2016 року, №070-16 від 14.11.2016 року було письмово повідомлено замовника (відповідача по даній справі) про виявлені значні прорахунки, недоробки та помилки у проектному рішенні.

Відповідач відповіді на вказаний лист не надав, інше ним не доведено.

У зв`язку з неотриманням вказівок та пояснень щодо виявлених невідповідностей у проектній документації, позивач звернулася з запитом від 10.11.2016 року до експерта для проведення експертно будівельно-технічного дослідження.

Висновком експерта №01.11.16 від 29.11.2016 року встановлено невідповідність проектної документації вимогам нормативних документів в галузі будівництва та неможливість виконання робіт без доопрацювання та виправлення недоліків в проектній документації.

Про такі висновки відповідач був повідомлений позивачем.

Відповідно до статті 848 Цивільного кодексу України якщо замовник, незважаючи на своєчасне попередження з боку підрядника, у відповідний строк не замінить недоброякісний або непридатний матеріал, не змінить вказівок про спосіб виконання роботи або не усуне інших обставин, що загрожують якості або придатності результату роботи, підрядник має право відмовитися від договору підряду та право на відшкодування збитків.

Якщо використання недоброякісного або непридатного матеріалу чи додержання вказівок замовника загрожує життю та здоров`ю людей чи призводить до порушення екологічних, санітарних правил, правил безпеки людей та інших вимог, підрядник зобов`язаний відмовитися від договору підряду, маючи право на відшкодування збитків.

Як свідчить матеріали справи, позивач листом №066-16 від 01.11.2016 року повідомив відповідача, що відмовляється від договору №248 від 08.07.2016 року у зв`язку з неможливістю закінчити проведення робіт належним чином.

Судом першої інстанції встановлено, що під час кримінального провадження №0000022, на яке вказує апелянт в доводах апеляційної скарги, було проведено судову будівельно-технічну експертизу, за результатами якої було надано висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи 30.06.2017 року за вих. №16.

Зазначеним висновком встановлено, що вартість фактично виконаних підрядником робіт на об`єкті становить 518 070,00 грн.

Позивач листом №73-17 від 09.10.2017 року надіслав на адресу відповідача Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 на суму 518 070,00 грн. з вимогою його підписати протягом 7 - ми днів відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України.

Згідно отриманої відповіді №1/758 від 05.12.2017 року замовник відмовився від підпису актів та повернув їх підряднику.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.01.2018 року позивачем отримано відповідь №1/87 на претензію від 09.01.2018 року №1 про сплату заборгованості за договором на виконання робіт, яка містила відмову у задоволенні претензійних вимог.

Вартість фактично виконаних робіт, їх відповідність переліку та об`ємам, що містяться в акті приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в на суму 518 070,08 грн., підтверджується також висновком експерта №812/813-20 від 26.10.2020 року.

Вказана експертиза була призначена судом першої інстанції з метою з`ясування відповідності обсягів та вартості виконаних робіт умовам договору.

Під час апеляційного перегляду справи апелянт не спростував доводи суду першої інстанції про те, що відповідач ухилився від виконання унормованих статтею 848 Цивільного кодексу України дій по доопрацюванню та виправленню недоліків в проектній документації, що призвело до відмови позивача від укладеного сторонами договору.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно та обгрутовано зазначив на те, що умови договору мають бути виконані належним чином та проведені позивачем роботи мають бути оплачені в повному обсязі, оскільки факт іх виконання та вартість несплачених робіт підтверджено належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Щодо доводів апелянта, то вони висновки оскаржуваного рішення не спростовують і відхиляються колегією суддів з урахуванням наступного:

Відповідач зазначає, що в мотивувальній частині рішення судом першої інстанції не надана оцінка договору № 48-16/267 на послуги з технічного нагляду по ДЮСШ № 5, укладеного між Відділом освіти виконкому Тернівської районної у місті ради та ФОП Сєровою М.С. для забезпечення якісного виконання будівельних робіт; договору № 22а-16/265 про авторський нагляд, укладеного відділом освіти виконкому Тернівської районної у місті ради з інженером проекту Бугрій Л.І.

На думку колегії суддів оцінка вказаних договорів жодним чином не впливає на обов`язок відповідача належним чином виконати умови договору №248 від 08.07.2016 року з «Капітального ремонту системи каналізації з оздоблення санвузлів, душових та зони оздоровлення ДЮСІІІ №5 за адресою: вул. 23 Лютого, 170, м. Криві Ріг» в частині оплати за виконані позивачем роботи.

Також відповідач зазначає, що судом не враховано та не надано належної оцінки факту придбання ФОП Білоус М.О. матеріалів та обладнання, які були використані при проведенні капітального ремонту.

При вирішенні спору судом першої інстанції встановлено, що заборгованість за позовом встановлена виходячи з Акту приймання виконаних будівельних робіт № б/н за 2016 рік, наданих ФОП Білоус М.О. та підтверджена висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 812/813-20 по справі № 904/526/17.

Вказаним висновком встановлено, що обсяги робіт, зазначені в акті приймання виконаних робіт №б/н за 2016 рік (ф. КБ-2в) до договору №248 від 08.07.2016 року з «Капітального ремонту системи каналізації з оздоблення санвузлів, душових та зони оздоровлення ДЮСІІІ №5 за адресою: вул. 23 Лютого, 170, м. Криві Ріг», відповідають обсягам фактично виконаних робіт на об`єкті, то вартість фактично виконаних (включаючи додаткові роботи, що не передбачені кошторисом до договору: штукатурення стін і сітці без улаштування каркасу обсягом 120м2 та просте штукатурення поверхні стін всередині будівлі цементно-вапняним або цементним розчином по каменю та бетону обсягом 130м2 на суму 19 216,34 гри. без ПДВ) складає: 518 070,08 грн. без ГІДВ.

Згідно цього ж висновку, в ході виконання судової будівельно-технічної експертизи старшим судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Довгаль I.A. було встановлено наступне: ціни, якість і відповідність матеріальних ресурсів, що зазначені в відомості ресурсів до акту приймання виконаних будівельних робіт №б/н за 2016 рік відповідають цінам, якості і відповідності матеріальних ресурсів, що зазначені у відомості ресурсів до локального кошторису і твердої договірної ціни згідно договору № 248 від 08.07.2016 року.

Ці обставини встановлені судом першої інстанції та описані в мотивувальній частині рішенні.

Також одним із доводів апелянта є те, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано та не надано належної оцінки актам щодо виявлення дефектів та недоробок від 01.11.2016 року.

Так, відповідачем (замовником) зазначено, що при виконанні демонтажних робіт не в повному обсязі виконано відбивання існуючого шару штукатурного розчину.

Між тим, скаржником не спростовано під час апеляційного перегляду справи пояснення позивача про те, що демонтажні роботи виконані підрядником в повному обсязі і вказані посилання замовника не можуть бути прийнячті судом, оскільки договір про здійснення технічного нагляду з ФОП Сєровою М.С. №48-16/267 04.08.2016 року, яка підтвердила такий недолік, укладено на місяць пізніше, ніж підрядник почав демонтажні роботи. Тому в період проведення цих демонтажних робіт представник технічного нагляду жодних недоліків виявити не міг, оскільки технічний нагляд не вівся взагалі і представник на об`єкті не перебував. Претензії з`явились у замовника та представника технічного нагляду вже після закінчення робіт по вирівнюванню штукатурки стін та по облицюванню стін керамічною плиткою.

Відповідач зазначає, що колегією суддів не враховано та не надано належної оцінки висновку експерта №17.17 від 22.05.2017 року.

Вказаний висновок оскаржено позивачем до Міністерства юстиції України.

Згідно листа Міністерства юстиції України від 25.07.2017 року № 28387/16498-0-33-17/9, який наявний в матеріалах справи, встановлено, що цей висновок має окремі недоліки. Крім того зазначено, що встановити обґрунтованість проведених досліджень та наданих висновків можливо лише шляхом проведення повторного дослідження.

Щодо посилання скаржника на порушення судом норм процесуального права, то такі доводи також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Відповідач в апеляційній скарзі наголошує, що відповідно до п.5 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) колегія судів зобов`язана була зупинити розгляд господарської справи до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі - винесення вироку Білоус М.О. Відповідно до вказаної норми, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

В такому випадку провадження зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (пункт 4 частини 1 статті 229 ГПК України). Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі має бути зупинено лише за наявності беззаперечних підстав для цього.

При цьому, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У даному випадку зібрані у справі докази дозволили суду першої інстанції вирішити спір по суті заявлених позовних вимог і посилання апелянта на необхідність зупинення провадження у справі є безпідставним.

Доводи скаржника про те, що 19.05.2021 року судове засідання відбулося за відсутності представника відповідача спростовуються протоколом судового засідання, яким підтверджується участь в судовому засідання у зазначену дату представника відповідача: Гостевої Лариси Миколаївни (довіреність від 17.05.2021).

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при вирішенні спору було повністю досліджено всі наявні обставини та матеріали справи, зокрема, доводи позивача, заперечення відповідача, експертні та додані до справи копії інших документів у якості їх обґрунтувань.

Господарським судом вірно надано оцінку доводам та доказам, які були долучені до справи, а також вірно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі, є необгрунтованими та висновки оскаржуваного рішення не спростовують. Апеляційна скарга не доведена та не підлягає задоволенню.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта відповідно до ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2021 року у справі № 904/526/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 01.04.2022 року.

Головуючий суддя Т.А.Верхогляд

Суддя Л.М. Білецька

Суддя І.О. Вечірко