ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2021 р. м. Київ Справа №911/1241/21

За позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7)
До Товариства з обмеженою відповідальністю «Дафна Мей Юкрейн» (02121, м. Київ, вул. Харківське Шосе, буд. 175)
Третя особа,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (03039, м. Київ, пр-т Голосіївський, 50)
Про стягнення 643791,28 грн
Суддя Третьякова О.О.

Секретар судового засідання Капля Є.В.

Представники:

позивача: Приходько Я.М.
відповідача:Дзюбенко С.М.
третьої особи:Желяк А.А.
Обставини справи:

до Господарського суду Київської області звернулось Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» з позовною заявою від 06.04.2021 № 35-28/7-44 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дафна Мей Юкрейн» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про стягнення 643791,28 грн.

В обґрунтування позову Позивач зазначає про неналежне виконання Відповідачем зобов`язань щодо сплати орендних платежів за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна № 2277 від 29.08.2019, у зв`язку з чим Позивач просить суд стягнути з Відповідача 585504,66 грн основного боргу, 32727,82 грн пені, 17608,82 грн інфляційних втрат, 7949,98 грн 3% річних та 9656,87 грн судового збору.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.04.2021 позовну заяву залишено без руху; встановлено Позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду письмового клопотання про залучення третьої особи з визначенням її статусу та сторони, на боці якої вона потребує залучення, з наведенням підстав такого залучення; подати суду докази направлення учасникам справи документів, складених на усунення недоліків позовної заяви за цією ухвалою.

17.05.2021 до суду надійшло клопотання Позивача від 14.05.2021 № 35-22/1-248 про залучення третьої особи, на виконання ухвали Господарського суду Київської області від 29.04.2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 17.06.2021; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях.

15.06.2021 до суду надійшов відзив Відповідача від 14.06.2021 б/№ на позовну заяву, з додатками.

В судовому засіданні 17.06.2021 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати з занесенням до протоколу судового засідання про перерву у підготовчому засіданні на 29.07.2021, про що Третю особу повідомлено ухвалою суду від 17.06.2021.

25.06.2021 до суду надійшла відповідь Позивача від 23.06.2021 № 35-22/1-351 на відзив на позовну заяву.

02.07.2021 до суду надійшли письмові заперечення Відповідача від 29.06.2021 б/№ на відповідь Позивача на відзив.

28.07.2021 до суду від Позивача надійшла заява свідка (в порядку ст.90 Господарського процесуального кодексу України) від 26.07.2021 № 01-22/5-58.

В судовому засіданні 29.07.2021 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати з занесенням до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 19.08.2021, про що Третю особу повідомлено ухвалою суду від 29.07.2021.

В судовому засіданні 19.08.2021 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати з занесенням до протоколу судового засідання про перерву у судовому засіданні на 09.09.2021.

09.09.2021 до суду надійшли додаткові письмові пояснення Відповідача від 08.09.2021 б/№ по суті справи.

В судовому засіданні 09.09.2021 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати з занесенням до протоколу судового засідання про перерву у судовому засіданні на 07.10.2021.

16.09.2021 до суду надійшли письмові пояснення Третьої особи від 15.09.2021 № 52-04.01-4069 по суті справи.

В судовому засіданні 07.10.2021 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати з занесенням до протоколу судового засідання про перерву у судовому засіданні на 28.10.2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.11.2021 повідомлено учасників у справі про призначення судового засідання для розгляду справи по суті на 25.11.2021, оскільки 28.10.2021 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Третьякової О.О. на лікарняному.

В судовому засіданні 25.11.2021 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати з занесенням до протоколу судового засідання про перерву у судовому засіданні на 09.12.2021, про що Третю особу повідомлено ухвалою суду від 25.11.2021.

01.12.2021 до суду надійшли письмові пояснення Позивача від 29.11.2021 № 35-22/1-605 по суті справи.

09.12.2021 в судове засідання з`явились представники Позивача, Відповідача та Третьої особи.

Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги та заперечення проти них, з`ясувавши всі фактичні обставин справи, на яких вони ґрунтуються, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

встановив:

29.08.2019 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях), як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дафна Мей Юкрейн», як орендарем, укладено договір оренди № 2277 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. та зареєстровано в реєстрі за № 2055 (надалі - Договір), за умовами пункту 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - частину приміщення № 78, площею 25,00 кв.м. на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D» (інв. № 47578), що розміщене за адресою: Київська область, Бориспіль, Аеропорт та перебуває на балансі Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 28.02.2019 і становить за незалежною оцінкою 2309902,00 грн без ПДВ.

Згідно з пунктом 1.2. Договору майно передається в оренду з метою розміщення фірмового магазину вітчизняного промислового підприємства - товаровиробника.

Відповідно до пункту 2.1. Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати нотаріального посвідчення цього Договору та акта приймання-передавання майна.

23.09.2019 за актом приймання-передачі державного майна на виконання п. 1.1. Договору орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно - частину приміщення № 78, площею 25 кв.м. на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D» (інв. № 47578), що розміщене за адресою: Київська область, Бориспіль, Аеропорт та перебуває на балансі Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

Пунктами 3.1., 3.2. Договору узгоджено, що орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди майна, становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку лютий 2019 року 123390,00 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Згідно з положеннями пункту 3.3. Договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, зміни орендної ставки, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством (пункт 3.5. Договору).

За умовами пункту 3.6. Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Пунктом 3.8. Договору визначено, що надміру сплачена сума орендної плати, що надійшла до бюджету, підлягає в установленому порядку заліку в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості такого заліку у зв`язку з припиненням орендних правовідносин - поверненню орендарю.

Орендар зобов`язується використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору (пункт 5.1. Договору).

Згідно з п.5.3. Договору орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується призначення платежу за зразком, наведеним у п. 11 Договору).

Цей Договір укладено строком на десять років, що діє з 29.08.2019 до 28.08.2029 включно (пункт 10.1. Договору).

Пунктом 10.7. Договору сторонами погоджено, що цей договір буде достроково розірвано на вимогу орендодавця, якщо орендар не сплачує орендну плату протягом трьох місяців підряд.

Станом на дату розгляду справи по суті Договір від 29.08.2019 чинний, докази протилежного матеріали справи не містять, зокрема, сторонами чинність договору не оспорюється та не заперечується.

В позовній заяві Позивач зазначив, що у Відповідача перед Позивачем за Договором утворилась заборгованість з орендної плати за період з березня 2020 по січень 2021, що підтверджується відповідними рахунками-фактурами, зокрема:

- за березень 2020 №76/628 від 31.03.2020 - 152846,26 грн (з них сума ФДМУ 70% - 89160,32 грн; сума ДП МА «Бориспіль» 30% - 63685,94 грн); сплачено 21.04.2020 - 23666,52 грн та 15.01.2021 - 9203,64 грн; заборгованість перед Позивачем - 30815,78 грн;

- за квітень 2020 №76/836 від 30.04.2020 - 154069,03 грн (з них сума ФДМУ 70% - 89873,60 грн; сума ДП МА «Бориспіль» 30% - 64195,43 грн); сплачено 0 грн; заборгованість перед Позивачем - 64195,43 грн;

- за травень 2020 №76/1036 від 31.05.2020 - 154531,24 грн (з них сума ФДМУ 70% - 90143,22 грн; сума ДП МА «Бориспіль» 30% - 64388,02 грн); сплачено 0 грн; заборгованість перед Позивачем - 64388,02 грн;

- за червень 2020 №76/1250 від 30.06.2020 - 154840,30 грн (з них сума ФДМУ 70% - 90323,51 грн; сума ДП МА «Бориспіль» 30% - 64516,79 грн); сплачено 15.07.2020 - 32258,40 грн; заборгованість перед Позивачем - 32258,39 грн;

- за липень 2020 №76/1448 від 31.07.2020 - 153911,26 грн (з них сума ФДМУ 70% - 89781,57 грн; сума ДП МА «Бориспіль» 30% - 64129,69 грн); сплачено 14.08.2020 - 64129,69 грн; заборгованість перед Позивачем - 0 грн;

- за серпень 2020 №76/1605 від 31.08.2020 - 153603,43 грн (з них сума ФДМУ 70% - 89602,00 грн; сума ДП МА «Бориспіль» 30% - 64001,43 грн); сплачено 0 грн; заборгованість перед Позивачем - 64001,43 грн;

- за вересень 2020 №76/1871 від 30.09.2020 - 154371,46 грн (з них сума ФДМУ 70% - 90050,02 грн; сума ДП МА «Бориспіль» 30% - 64321,44 грн); сплачено 0 грн; заборгованість перед Позивачем - 64321,44 грн;

- за жовтень 2020 №76/2070 від 31.10.2020 - 155915,17 грн (з них сума ФДМУ 70% - 90950,52 грн; сума ДП МА «Бориспіль» 30% - 64964,65 грн); сплачено 0 грн; заборгованість перед Позивачем - 64964,65 грн;

- за листопад 2020 №76/2195 від 30.11.2020 - 157942,07 грн (з них сума ФДМУ 70% - 92132,87 грн; сума ДП МА «Бориспіль» 30% - 65809,20 грн); сплачено 15.12.2020 - 16452,30 грн; заборгованість перед Позивачем - 49356,90 грн;

- за грудень 2020 №76/2382 від 31.12.2020 - 159363,54 грн (з них сума ФДМУ 70% - 92962,07 грн; сума ДП МА «Бориспіль» 30% - 66401,47 грн); сплачено 13.01.2021 - 16600,37 грн; заборгованість перед Позивачем - 49801,10 грн;

- за січень 2021 №76/398 від 31.01.2021 - 161435,27 грн (з них сума ФДМУ 70% - 94170,57 грн; сума ДП МА «Бориспіль» 30% - 67264,70 грн); сплачено 17.02.2021 - 16816,18 грн; заборгованість перед Позивачем - 50448,52 грн;

- за лютий 2021 №76/652 від 28.02.2021 - 163049,62 грн (з них сума ФДМУ 70% - 95112,28 грн; сума ДП МА «Бориспіль» 30% - 67937,34 грн); сплачено 15.03.2021 - 16984,34 грн; заборгованість перед Позивачем - 50953,00 грн.

Таким чином, загальний заявлений Позивачем розмір заборгованості Відповідача за Договором складає 585504,66 грн.

Проте Відповідачем в обумовлені Договором строки не було виконано обов`язку щодо оплати вказаних орендних платежів.

Позивач звертався до Відповідача з претензією від 20.01.2021 № 35-28/5-12, зокрема вимагав сплатити заборгованість у 30-ти денний термін з моменту отримання претензії. Відповідачем було надано Позивачу відповідь на претензію, згідно з якою відмовлено у сплаті заборгованості.

У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань щодо сплати орендних платежів Позивачем додатково нараховано пеню в розмірі 32727,82 грн, інфляційні втрати в розмірі 17608,82 грн та 3% річних в розмірі 7949,98 грн.

В ході розгляду справи Відповідач надав докази сплати сум основного боргу за Договором (оплата від 28.05.2021 в загальному розмірі 585504,66 грн), що підтверджено представником Позивача. У зв`язку з цим в судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги в частині нарахованих фінансових санкцій; щодо суми основного боргу зазначив про фактичну відсутність предмету спору станом на дату розгляду справи по суті.

Разом з тим, щодо оплати грошових коштів від 28.05.2021 в загальному розмірі 585504,66 грн Відповідач зазначив, що дана сплата здійснена ним в односторонньому порядку під тиском розірвання Договору оренди, внаслідок чого предмет спору в частині встановлення розміру орендної плати не припинив існування; з позиції Відповідача, у зв`язку зі здійсненою оплатою у нього утворилась переплата за Договором.

Таким чином, незважаючи на здійснену сплату від 28.05.2021, Відповідач не визнає суму заборгованості з орендної плати, та, як наслідок, нарахованої неустойки, у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Заперечуючи проти заявлених вимог Відповідач у відзиві на позов зазначає наступне.

У зв`язку з введенням на території України карантину, закриттям пунктів пропуску через державний кордон України, обмеженням роботи пасажирського терміналу «D» (закриття для обслуговування міжнародних рейсів) в період з 17.03.2020 по 14.06.2020, забороною торгівельного обслуговування, та як наслідок, неможливістю використання приміщення за цільовим призначенням, орендар: 1) призупинив роботу в орендованому приміщенні з 17.03.2020; 2) отримав сертифікат Торгово-промислової палати України №3100-20-1107 щодо неможливості використання приміщення за цільовим призначенням; 3) неодноразово звертався до Балансоутримувача та Орендодавця із листами про звільнення від орендної плати та її нарахування згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» від 15.07.2020 № 611; 4) не підписував акти здачі-приймання наданих послуг згідно з Договором.

На думку Відповідача, Позивачем при зверненні з позовом у даній справі не враховано:

1) приписи Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 17.03.2020 № 530 та ч.6 ст.762 Цивільного кодексу України, відповідно до яких орендна плата за період з 12.05.2020 по 21.06.2020 не повинна нараховуватись;

2) наявність обставин щодо фактичної заборони виконання міжнародних пасажирських повітряних перевезень, а отже і неможливість використання орендованого майна у господарській діяльності у повному обсязі, що є підставою для зменшення розміру орендної плати;

3) що нарахування орендної плати має здійснюватись у розмірі 25% нарахованої орендної плати, як це визначено нормами постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» від 15.07.2020 №611;

4) що Позивач не є стороною Договору оренди і у нього відсутній договір з Відповідачем про встановлення розміру неустойки, як це передбачено ст.547, 551 Цивільного кодексу України, а тому нарахування пені є незаконним;

5) що обчислення розміру орендної плати здійснюється із урахуванням індексів інфляції, а відтак подвійне нарахування інфляційних втрат є незаконним.

Відповідач посилається на Наказ Аеропорту «Про межі території пункту пропуску» від 04.03.2019 № 01-07-3, відповідно до якого територія 3-го поверху пасажирського терміналу «D» від лінії контролю на авіаційну безпеку до дверей для висадки/посадки пасажирів у нерухомих частинах авіаційних мостів, включаючи в себе зону обслуговування пасажирів на цьому поверсі, включено до меж пропуску через державний кордон України для повітряного сполучення в аеропорту «Бориспіль».

У зв`язку з цим Відповідач стверджує, що орендоване приміщення розміщено в межах пункту пропуску через державний кордон України для повітряного сполучення в аеропорту «Бориспіль» для здійснення торгівельної діяльності - продажу одягу та аксесуарів власного виробництва.

Позивача включено до Реєстру підприємств, яким надано дозвіл на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі як утримувача магазину безмитної торгівлі в міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Бориспіль» (номер в реєстрі - D 0088/00).

Відповідно до Витягу з реєстру магазинів безмитної торгівлі загальна площа магазину, утримувачем та експлуатантом якого є орендар, - 25 кв.м., що повністю відповідає площі приміщення згідно з Договором оренди.

Листом від 16.04.2021 №23/2346-21-ВИХ Окремий контрольно-пропускний пункт «Київ» Державної прикордонної служби України, який забезпечує в аеропорту «Бориспіль» прикордонний контроль (надає дозвіл на в`їзд/виїзд з/до України), повідомив, що:

- орендоване Відповідачем приміщення не має окремого входу;

- протягом 17.03.2020-14.06.2020 прикордонний контроль учасників міжнародного руху в терміналі «D» не здійснювався;

- пункти пропуску через державний кордон для міжнародного пасажирського повітряного руху було тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 17.03.2020 до 14.06.2020;

- відновлення діяльності у пункті пропуску через державний кордон України здійснюється після усунення причин, що сприяли її тимчасовому зупиненню.

Відповідач наголошує, що тимчасове зупинення діяльності в пункті пропуску через державний кордон та відсутність в період з 17.03.2020 по 14.06.2020 у пасажирському терміналі «D» учасників міжнародного руху (пасажирів) є безумовною підставою, через яку орендоване приміщення не могло використовуватись у господарській діяльності Позивача - продаж товарів пасажирам, які перетнули державний кордон України.

Відповідач стверджує, що Позивачем не враховано наявність у Відповідача права на звільнення від орендної плати та її нарахування згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» від 15.07.2020 №611.

В спірний період нарахування орендної плати Відповідачу за Договором здійснювалось в розмірі 100%, що на думку Відповідача є незаконним та безпідставним з огляду на те, що:

1) з 17.03.2020 до 14.06.2020 із пасажирського терміналу «D», де розміщене приміщення, не виконувались міжнародні рейси та не здійснювався прикордонний та митний контролі, що виключало можливість доступу споживачів до приміщення і як наслідок якого використання в господарській діяльності;

2) Кабінет Міністрів України встановив заборону торгівельного обслуговування населення, яка діяла з 17.03.2020 по 10.05.2020;

3) з 12.03.2020 по 17.03.2020 та з 15.06.2020 до закінчення карантину орендна плата має нараховуватись з урахуванням приписів постанови Кабінету Міністрів України №611, а саме у розмірі 25% нарахованої орендної плати, оскільки приміщення орендоване для розміщення торговельного об`єкту - фірмового магазину вітчизняного промислового підприємства-товаровиробника.

Листом від 16.03.2020 №16/03-01 орендар звернувся до орендодавця щодо звільнення від орендної плати у зв`язку з неможливістю використовувати орендоване майно, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» та Указ Президента України від 13.03.2020 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

В подальшому Відповідач неодноразово звертався до орендодавця та балансоутримувача з листами щодо нарахування орендної плати за Договором згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України № 611, надання коректних рахунків на сплату орендної плати (листи від 28.09.2020 №28092020/1, від 15.01.2021 №15/01/21-1, від 02.02.2021 №02/02/2021-2), проте відповідні звернення Відповідача були залишені без реагування та задоволення.

У зв`язку з наведеним впродовж спірного періоду Відповідач сплачував на користь Балансоутримувача орендну плату, розмір якої визначався Відповідачем із урахуванням норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 17.03.2020 №530, постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» від 15.07.2020 №611 та положень Цивільного кодексу України (ч.6 ст.762 Цивільного кодексу України та п.14 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України).

Таким чином Відповідач вважає відсутньою заборгованість по сплаті орендної плати за Договором.

Крім того, Відповідач зазначає про неправомірність нарахування Позивачем неустойки у вигляді пені, оскільки між Позивачем та Відповідачем відсутній укладений правочин у письмовій формі щодо встановлення забезпечення зобов`язань на користь Позивача неустойкою, отже така вимога суперечить ст.547, 551 Цивільного кодексу України та ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань». Також Відповідач звертає увагу на те, що наданий Позивачем розрахунок пені здійснений з порушенням ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.

Відповідач зазначає про неправомірність нарахування Позивачем інфляційних втрат, оскільки розмір орендної плати за Договором відповідно до умов п. 3.3. Договору щомісяця коригувався на індекс інфляції, отже, на думку Відповідача, застосування в даному випадку положень ст.625 Цивільного кодексу України призведе до подвійного нарахування інфляційних втрат.

У відзиві на позов Відповідач в порядку ст.90 Господарського процесуального кодексу України поставив питання до Позивача: 1) чи знаходиться приміщення в межах пункту пропуску через державний кордон для повітряного сполучення в аеропорту «Бориспіль»; 2) чи здійснювалось в період з 17.03.2020 по 14.06.2020 відправлення пасажирів міжнародних рейсів із пасажирського терміналу «D» Аеропорту; 3) чи мали пасажири міжнародних рейсів, що відправлялись із аеропорту «Бориспіль» в період з 17.03.2020 по 14.06.2020, доступ до приміщення; 4) чи існує вільний доступ до приміщення.

На вказані питання Позивачем надано наступні відповіді (заява від 26.07.2021 №01-22/5-58): 1) частина приміщення №78 на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D» (інв. №47578) площею 25,00 кв.м. знаходиться в межах пункту пропуску через державний кордон для повітряного сполучення в аеропорту «Бориспіль», відповідно до наказу генерального директора ДП МА «Бориспіль» №01-07-12 від 23.01.2020 «Про межі території пункту пропуску»; 2) в період з 17.03.2020 по 14.06.2020 у терміналі «D» було обслуговано два рейси (№1173 та №945, обидва 14.06.2020); 3) приміщення знаходиться в зоні контролю на авіаційну безпеку та в межах пункту пропуску через державний кордон, відповідно, доступ до нього можуть мати зареєстровані пасажири міжнародних рейсів, які пройшли відповідні контролі на авіаційну безпеку та прикордонний контроль; 4) вільний доступ відвідувачів пасажирського терміналу «D» до частини приміщення №78 на 3-му поверсі не передбачений, так як приміщення знаходиться в зоні контролю на авіаційну безпеку та в межах пункту пропуску через державний кордон (зона митного та прикордонного контролю); доступ до вказаних приміщень можливий при наявності перепустки встановленого зразка або пасажирам, які пройшли всі формальності на підставі проїзних документів.

Заперечуючи проти доводів Відповідача, Позивач у відповіді на відзив зазначив, що Відповідачем не надано доказів того, що Відповідачу на підставі Постанови №211 від 11.03.2020 було заборонено здійснювати діяльність; зі змісту сертифікату про форс-мажорні обставини не вбачається, що Відповідач був позбавлений доступу до орендованого приміщення; вид господарської діяльності Відповідача, яку він здійснює в орендованому приміщенні не відноситься до видів діяльності, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 №611; норма ч.6 ст.762 Цивільного кодексу України не може бути застосована, оскільки визначальною умовою для застосування вказаної норми є наявність обставин, за які орендар не відповідає.

Позивач вважає необґрунтованими посилання Відповідача на п.14 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, оскільки вказана норма не поширюється на суб`єктів господарювання, які впродовж дії карантину фактично здійснювали діяльність з використанням орендованого майна в своїй господарській діяльності. Отже, враховуючи, що Відповідач мав доступ до приміщення, мав можливість знаходитись в ньому, зберігати у приміщенні свої речі, то правові підстави для звільнення Позивача від сплати орендної плати відсутні.

Щодо заперечень Відповідача в частині нарахування фінансових санкцій Позивач звертається до п.3.6., 3.7. Договору, якими регламентовано стягнення з орендаря на користь балансоутримувача несвоєчасно або не в повному обсязі сплаченої орендної плати, з урахуванням пені. Також зазначає, що нарахування 3% річних і інфляційних втрат здійснено ним правомірно відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України.

Крім цього Позивач зауважує, що порядок внесення змін до договору оренди державного та комунального майна врегульований Законом України «Про оренду державного та комунального майна» і вказане питання могло бути ініційоване орендарем у встановленому порядку. Проте, до Договору не вносились жодні зміни щодо розміру орендної плати.

Додатково в письмових поясненнях від 29.11.2021 Позивач зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 №611 не поширюється на Договір оренди, який є предметом розгляду у даній справі, оскільки орендна плата за Договором не була розрахована відповідно до Методики, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786, а визначена за результатом конкурсу.

Третя особа у справі - орендодавець Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, в письмових поясненнях по суті справи від 15.09.2021 зазначила, що орендар звертався до орендодавця із заявою про перерахування орендної плати на період карантину, проте Відповідачу було відмовлено у перерахунку з огляну на мету використання орендованого державного майна та застосування до орендаря орендної ставки 6% відповідно до п.20 Додатку 2 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786.

Оцінивши вищевказані доводи сторін в їх сукупності, суд звертається до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 26.08.2021 у справі №910/13397/20 у подібних правовідносинах щодо порядку нарахування та сплати орендної плати за користування державним майном у період карантину, у зв`язку з чим зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2020 № 377) з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 установлено з 12 березня до 22 травня 2020 року на усій території України карантин, зокрема, заборонено до 22.05.2020 роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів.

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відносини оренди майна у сфері господарювання врегульовані в ст.283-291 Господарського кодексу України, зокрема, згідно з ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 ст.286 Господарського кодексу України визначено, що орендар має право вимагати зменшення розміру орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, змінилися передбачені договором умови господарювання або істотно погіршився стан об`єкта оренди.

Згідно з ч.4, 6 ст.762 Цивільного кодексу України наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Законом України від 30.03.2020 №540-IX, який набрав чинності 02.04.2020, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 14 такого змісту: « 14. З моменту встановлення карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 (з наступними змінами і доповненнями), і до його завершення в установленому законом порядку наймач може бути звільнений від плати за користування майном відповідно до частини 6 статті 762 цього Кодексу».

Законом України від 13.04.2020 №553-IX, який набрав чинності 18.04.2020 та діяв до 16.07.2020, пункт 14 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в такій редакції: « 14. Встановити, що на час дії відповідних обмежувальних карантинних заходів, запроваджених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), обставинами, за які наймач (орендар) не відповідає відповідно до частини другої статті 286 Господарського кодексу України, частин 4 та 6 статті 762 Цивільного кодексу України, також є заходи, запроваджені суб`єктами владних повноважень, якими забороняються певні види господарської діяльності з використанням орендованого майна, або заходи, якими забороняється доступ до такого майна третіх осіб».

Згідно з наказом Аеропорту «Про межі території пункту пропуску» від 04.03.2019 №01-07-3 територія 3-го поверху пасажирського терміналу «D» від лінії контролю на авіаційну безпеку до дверей для висадки/посадки пасажирів у нерухомих частинах авіаційних мостів, включаючи в себе зону обслуговування пасажирів на цьому поверсі, включено до меж пропуску через державний кордон України для повітряного сполучення в аеропорту «Бориспіль».

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що орендоване Відповідачем приміщення розміщене на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D» в аеропорту «Бориспіль», в межах пункту пропуску через державний кордон України, та використовується Відповідачем для здійснення торгівельної діяльності - продажу одягу та аксесуарів власного виробництва.

Відповідача включено до Реєстру підприємств, яким надано дозвіл на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі як утримувача магазину безмитної торгівлі в міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Бориспіль» (номер в реєстрі D 0088/00).

Відповідно до ч.1 ст.420 Митного кодексу України магазин безмитної торгівлі - це спеціалізований торговельний заклад, розташований у пункті пропуску через державний кордон України, відкритому для міжнародного сполучення, а також на повітряному або водному транспортному засобі комерційного призначення, що виконує міжнародні рейси, та призначений для реалізації товарів, поміщених у митний режим безмитної торгівлі.

Таким чином судом встановлено, що орендоване Відповідачем за Договором приміщення використовується як магазин (торгівельний об`єкт) та розміщене в пункті пропуску через державний кордон України, відкритому для міжнародного сполучення, а споживачами товарів магазину Відповідача, розташованому у приміщенні, можуть бути виключно фізичні особи (відвідувачі), які є пасажирами міжнародних рейсів, що відправляються із пасажирського терміналу «D» в аеропорту «Бориспіль» та які пройшли прикордонний паспортний контроль.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №287-р від 14.03.2020 «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 17.03.2020 закрито пункт пропуску через державний кордон для міжнародного пасажирського повітряного сполучення в Міжнародному аеропорту «Бориспіль».

Як вбачається з листа Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України від 16.04.2021 №23/2346-21-ВИХ, орендоване Відповідачем приміщення не має окремого входу; протягом 17.03.2020-14.06.2020 прикордонний контроль учасників міжнародного руху в терміналі «D» не здійснювався; пункти пропуску через державний кордон для міжнародного пасажирського повітряного руху згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України №287-р від 14.03.2020 було тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 17.03.2020 до 14.06.2020.

Згідно з Сертифікатом Торгово-промислової палати України №3100-20-1107 від 24.06.2020 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), Торгово-промисловою палатою України засвідчено форс-мажорні обставини:

- карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України, для Товариства з обмеженою відповідальністю «Дафна Мей Юкрейн» щодо зобов`язання використовувати державне окреме індивідуально-визначене нерухоме майно - частину приміщення №78, площею 25,00 кв.м. на 3 поверсі пасажирського терміналу «D», яка розміщена за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, Аеропорт, за Договором № 2277 від 29.08.2019, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»;

- постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів»;

- протоколу №4 від 16.03.2020 позачергового засідання Київської обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій «Про невідкладні заходи щодо запобігання поширенню на території Київської області гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»;

- наказу №2-2020-В від 16.03.2020 директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дафна Мей Юкрейн» щодо призупинення виконання робіт/надання послуг на підприємстві з 17.03.2020 до дати закінчення карантину»; повідомлення №16/03-20-1 від 16.03.2020 щодо неможливості виконання зобов`язань за договором у зв`язку з форс-мажорними обставинами, які унеможливили його виконання в зазначений термін.

Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): з 17.03.2020 до 15.06.2020.

Проаналізувавши та оцінивши викладені вище обставини в їх сукупності, а саме:

- введення згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 карантину на усій території України з 12.03.2020;

- заборону з 12.03.2020 до 22.05.2020 роботи суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів;

- тимчасове закриття з 17.03.2020 до 14.06.2020 пункту пропуску через державний кордон для міжнародного пасажирського повітряного руху згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 287-р від 14.03.2020;

- фактичну відсутність доступу до орендованого приміщення (лист Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України від 16.04.2021 №23/2346-21-ВИХ);

- враховуючи місце розташування орендованого приміщення та режим доступу до приміщення, а також цільове призначення орендованого приміщення (розміщення торгівельного об`єкту),

- враховуючи встановлення Торгово-промисловою палатою України (сертифікат № 3100-20-1107 від 24.06.2020) наявності у Відповідача форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) за Договором;

- зважаючи на положення ч.6 ст.762 Цивільного кодексу України, п.14 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (в ред., чинній з 18.04.2020 до 16.07.2020),

суд дійшов висновку про доведеність обставин щодо неможливості використання Відповідачем в період з 17.03.2020 по 14.06.2020 орендованого за Договором приміщення як фактично, так і для здійснення господарської діяльності, в розумінні ст.283 Господарського кодексу України, з підстав, які не залежать від Відповідача.

Твердження Позивача про те, що Відповідач мав доступ до орендованого приміщення та мав можливість знаходитись в ньому не ґрунтуються на доказах та спростовуються листом Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України від 16.04.2021 №23/2346-21-ВИХ.

Зазначені вище фактичні обставини справи та докази в їх сукупності підтверджують наявність у Відповідача обставин, за які він не відповідає (в розумінні ч.2 ст.286 Господарського кодексу України, ч.4 та 6 ст.762 Цивільного кодексу України, відповідно до Закону України від 13.04.2020 №553-IX), а саме - заходи, запроваджені суб`єктами владних повноважень, якими забороняються певні види господарської діяльності з використанням орендованого майна, або заходи, якими забороняється доступ до такого майна третіх осіб.

У пункті 6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №910/7495/16 зазначено, що підставою для застосування норми частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

Відтак, для застосування ч.6 ст.762 Цивільного кодексу України та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном визначальною умовою такого звільнення є наявність обставин, за які орендар не відповідає.

В той же час, суд вважає необґрунтованим звернення Позивача до висновків Верховного Суду у справах № 914/2264/17, 914/1248/18, 914/70/18 щодо застосування ч.6 ст.762 Цивільного кодексу України, оскільки обставини даної справи не є релевантними до обставин вказаних Позивачем справ, зокрема у зв`язку з тим, що судом у даному випадку встановлено обставини неможливості доступу в період з 17.03.2020 до 14.06.2020 до орендованого приміщення з огляду на його місце розташування, та крім того встановлену на державному рівні заборону здійснення відповідної господарської діяльності, що відповідно до Закону України від 13.04.2020 № 553-IX є безпосередньою підставою та визначальною умовою для застосування до орендаря ч.6 ст.762 Цивільного кодексу України.

Таким чином суд вважає правомірним та обґрунтованим висновок про наявність підстав для звільнення Товариства з обмеженою відповідальністю «Дафна Мей Юкрейн» від плати за користування орендованим майном за Договором в період з 17.03.2020 по 14.06.2020, відповідно до ч.6 ст.762 Цивільного кодексу України.

З огляду на зазначене вище суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з Відповідача орендної плати за Договором за період з 17.03.2020 по 14.06.2020, розрахунки щодо яких наведені нижче, а також нарахованих Позивачем на відповідні суми фінансових санкцій.

В частині визначення розміру орендної плати, яка підлягала сплаті Відповідачем за період з 01.03.2020 по 17.03.2020 та з 15.06.2020 по 28.02.2021, суд зазначає наступне.

Питання щодо нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном були врегульовані Постановою Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020, зокрема у п.1 цієї постанови передбачено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2:

1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1;

2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786, здійснюється у розмірі:

- 50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2;

- 25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.

За змістом Додатку №3 до Постанови Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020 «Перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 25 відсотків», до цього переліку включено орендарів, які використовують нерухоме державне майно для розміщення торговельних об`єктів.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що Відповідач, як орендар, який використовує нерухоме державне майно для розміщення торгівельного об`єкту (фірмовий магазин вітчизняного промислового підприємства - товаровиробника), відповідно до Додатку №3 Постанови Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020, має право на відповідне зниження орендної плати.

Доводи Позивача про те, що цільове призначення орендованого майна не відповідає визначеним в Постанові Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020 критеріям об`єктів, щодо яких надається знижка, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки господарська діяльність Відповідача у орендованому приміщенні полягає у розміщенні магазину щодо торгівлі промисловими товарами, що відноситься до категорії торгівельного об`єкту, для якого передбачена відповідна знижка на сплату орендної плати в період дії карантину.

Крім того суд зазначає, що надання відповідної знижки на сплату орендної плати згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020, передбачене для орендарів нерухомого державного майна, орендна плата для яких розрахована відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (що у даному випадку підтверджено орендодавцем в письмових поясненнях від 15.09.2021), без диференціації відсоткової ставки орендної плати, погодженої орендодавцем та орендарем у договорі оренди.

У зв`язку з цим суд вважає спростовними доводи Позивача та орендодавця про те, що застосування до Відповідача ставки орендної плати за Договором в розмірі 6% виключає можливість нарахування орендної плати для такого орендаря в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020 зобов`язано орендодавців державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

З огляду на положення Постанови Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020, нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати.

За Договором №2277 від 29.08.2019 орендодавцем державного майна є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області (правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях), отже забезпечити нарахування орендної плати на період карантину може тільки орендодавець.

Оскільки Постанова Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020 не встановлює будь-якої процедури надання передбачених нею звільнень і знижок, у тому числі не передбачає необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод, нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо звільнення або знижки орендної плати, так само як і внесення змін до договору оренди цією постановою не вимагається.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що починаючи з дати встановлення карантину (12.03.2020) та на період його дії (зокрема протягом всього періоду, який є предметом розгляду у даній справі), орендна плата за Договором №2277 від 29.08.2019 підлягає нарахуванню та сплаті орендарем у розмірі 25% від суми встановленої за умовами Договору орендної плати.

Враховуючи наведені вище висновки суду щодо наявності підстав для зниження розміру орендної плати за Договором в період дії карантину, а також наявності підстав для звільнення Відповідача від сплати орендної плати за період з 17.03.2020 по 14.06.2020, розрахунок сум орендної плати, які підлягали сплаті Відповідачем за Договором протягом спірного періоду, є наступним.

За березень 2020 за рахунком №76/628 від 31.03.2020 розмір 30% орендної плати для сплати балансоутримувачу визначено в сумі 63685,94 грн. Отже розмір орендної плати за один день становить 2054,39 грн (63685,94 грн / 31 день). Нарахування відповідно до Постанови №611: з 01.03.2020 по 11.03.2020 (11 днів) - 100%; з 12.03.2020 по 16.03.2020 (5 днів) - 25%; з 17.03.2020 по 31.03.2020 - орендар звільнений від сплати орендної плати. Сума орендної плати: за період з 01.03.2020 по 11.03.2020 (11 днів) - 22598,29 грн (2054,39 * 11); за період з 12.03.2020 по 16.03.2020 (5 днів) - 2567,99 грн (2054,39 * 5 * 25%). Загальний розмір орендної плати за березень 2020 року, який підлягав сплаті орендарем на користь балансоутримувача, складає 25166,28 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем здійснено сплату орендної плати за березень 2020 у сумах: 23666,52 грн (21.04.2020) та 9203,64 грн (15.01.2021). Таким чином, станом на дату звернення Позивача з позовом у даній справі, у Відповідача відсутня заборгованість по сплаті орендної плати за березень 2020, відтак позовна вимога про стягнення заборгованості з орендної плати за березень 2020 в розмірі 30815,78 грн залишається без задоволення.

За квітень та травень 2020 за рахунками №76/836 від 30.04.2020 та №76/1036 від 31.05.2020 розмір 30% орендної плати для сплати балансоутримувачу визначено в сумах 64195,43 грн та 64388,02 грн відповідно.

Враховуючи встановлені вище обставини щодо звільнення Відповідача від сплати орендної плати за квітень та травень 2020 року, позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати за квітень 2020 в розмірі 64195,43 грн та за травень 2020 в розмірі 64388,02 грн залишаються без задоволення.

За червень 2020 за рахунком №76/1250 від 30.06.2020 розмір 30% орендної плати для сплати балансоутримувачу визначено в сумі 64516,79 грн. Отже розмір орендної плати за один день становить 2150,56 грн (64516,79 грн / 30 днів). За період з 01.06.2020 по 14.06.2020 - орендар звільнений від сплати орендної плати. Нарахування згідно з Постановою №611: з 15.06.2020 по 30.06.2020 (16 днів) - 25%. Сума орендної плати: за період з 15.06.2020 по 30.06.2020 (16 днів) - 8602,24 грн (2150,56 * 16 * 25%).

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем здійснено сплату орендної плати за червень 2020 у сумі 32258,40 грн (15.07.2020). Таким чином, станом на дату звернення Позивача з позовом у даній справі, у Відповідача відсутня заборгованість по сплаті орендної плати за червень 2020, відтак позовна вимога про стягнення заборгованості з орендної плати за червень 2020 в розмірі 32258,39 грн залишається без задоволення.

За липень 2020 Позивачем не заявлено до стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за Договором.

За серпень 2020 за рахунком №76/1605 від 31.08.2020 розмір 30% орендної плати для сплати балансоутримувачу визначено в сумі 64001,57 грн та заявлено для стягнення в сумі 64001,43 грн. Судом встановлено, що розмір орендної плати з урахуванням Постанови №611 за серпень 2020 року складає 16000,39 грн (64001,57 * 25%). Відповідачем здійснено сплату орендної плати за серпень 2020 - 28.05.2021 (тобто після відкриття провадження у даній справі) в сумі 64001,43 грн.

Враховуючи зазначені вище обставини щодо наявності у Відповідача права на знижку по сплаті орендної плати, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати за серпень 2020 в розмірі 48001,18 грн (64001,57 - 16000,39) та про закриття провадження у справі в частині 16000,39 грн.

За вересень 2020 за рахунком №76/1871 від 30.09.2020 розмір 30% орендної плати для сплати балансоутримувачу визначено та заявлено для стягнення в сумі 64321,44 грн. Судом встановлено, що розмір орендної плати з урахуванням Постанови №611 за вересень 2020 року складає 16080,36 грн (64321,44 * 25%). Відповідачем здійснено сплату орендної плати за вересень 2020 - 28.05.2021 (тобто після відкриття провадження у даній справі) в сумі 64321,44 грн.

Враховуючи зазначені вище обставини щодо наявності у Відповідача права на знижку по сплаті орендної плати, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати за вересень 2020 в розмірі 48241,08 грн (64321,44 - 16080,36) та про закриття провадження у справі в частині 16080,36 грн.

За жовтень 2020 за рахунком №76/2070 від 31.10.2020 розмір 30% орендної плати для сплати балансоутримувачу визначено та заявлено для стягнення в сумі 64964,65 грн. Судом встановлено, що розмір орендної плати з урахуванням Постанови №611 за жовтень 2020 року складає 16241,16 грн (64964,65 * 25%). Відповідачем здійснено сплату орендної плати за жовтень 2020 - 28.05.2021 (тобто після відкриття провадження у даній справі) в сумі 64964,65 грн.

Враховуючи зазначені вище обставини щодо наявності у Відповідача права на знижку по сплаті орендної плати, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати за жовтень 2020 в розмірі 48723,49 грн (64964,65 - 16241,16) та про закриття провадження у справі в частині 16241,16 грн.

За листопад 2020 за рахунком №76/2195 від 30.11.2020 розмір 30% орендної плати для сплати балансоутримувачу визначено в сумі 65809,20 та заявлено для стягнення в сумі 49356,90 грн. Судом встановлено, що розмір орендної плати з урахуванням Постанови №611 за листопад 2020 року складає 16452,30 грн (65809,20 * 25%).

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем здійснено сплату орендної плати за листопад 2020 у сумі 16452,30 грн (15.12.2020). Таким чином, станом на дату звернення Позивача з позовом у даній справі, у Відповідача відсутня заборгованість по сплаті орендної плати за листопад 2020, відтак позовна вимога про стягнення заборгованості з орендної плати за листопад 2020 в розмірі 49356,90 грн залишається без задоволення.

За грудень 2020 за рахунком №76/2382 від 31.12.2020 розмір 30% орендної плати для сплати балансоутримувачу визначено в сумі 66401,47 та заявлено для стягнення в сумі 49801,10 грн. Судом встановлено, що розмір орендної плати з урахуванням Постанови №611 за грудень 2020 року складає 16600,37 грн (66401,47 * 25%).

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем здійснено сплату орендної плати за грудень 2020 у сумі 16600,37 грн (13.01.2021). Таким чином, станом на дату звернення Позивача з позовом у даній справі, у Відповідача відсутня заборгованість по сплаті орендної плати за грудень 2020, відтак позовна вимога про стягнення заборгованості з орендної плати за грудень 2020 в розмірі 49801,10 грн залишається без задоволення.

За січень 2021 за рахунком №76/398 від 31.01.2021 розмір 30% орендної плати для сплати балансоутримувачу визначено в сумі 67264,70 та заявлено для стягнення в сумі 50448,52 грн. Судом встановлено, що розмір орендної плати з урахуванням Постанови №611 за січень 2021 року складає 16816,18 грн (67264,70 * 25%).

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем здійснено сплату орендної плати за січень 2021 у сумі 16816,18 грн (17.02.2021). Таким чином, станом на дату звернення Позивача з позовом у даній справі, у Відповідача відсутня заборгованість по сплаті орендної плати за січень 2021, відтак позовна вимога про стягнення заборгованості з орендної плати за січень 2021 в розмірі 50448,52 грн залишається без задоволення.

За лютий 2021 за рахунком №76/652 від 28.02.2021 розмір 30% орендної плати для сплати балансоутримувачу визначено в сумі 67937,34 та заявлено для стягнення в сумі 50953,00 грн. Судом встановлено, що розмір орендної плати з урахуванням Постанови №611 за лютий 2021 року складає 16984,33 грн (67937,34 * 25%).

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем здійснено сплату орендної плати за лютий 2021 у сумі 16984,34 грн (15.03.2021). Таким чином, станом на дату звернення Позивача з позовом у даній справі, у Відповідача відсутня заборгованість по сплаті орендної плати за лютий 2021, відтак позовна вимога про стягнення заборгованості з орендної плати за лютий 2021 в розмірі 50953,00 грн залишається без задоволення.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, відхиляє доводи Позивача про те, що сплата Відповідачем основного боргу свідчить про визнання ним заявлених позовних вимог щодо орендної плати за Договором та її розміру в повному обсязі, оскільки, як вже зазначено вище, протягом розгляду справи Відповідач заперечив наявність заборгованості по сплаті орендної плати за Договором, а перерахування Відповідачем грошових коштів 28.05.2021 в якості оплати за виставленими Позивачем рахунками зумовлене невизнанням Позивачем та Третьою особою права Відповідача на зменшення розміру орендної плати, а також ймовірністю ініціювання орендодавцем розірвання Договору оренди відповідно до положень п. 10.7. Договору.

Враховуючи все зазначене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги в частині стягнення 537182,75 грн основного боргу по сплаті орендної плати за період з березня 2020 року по лютий 2021 року. В частині 48321,91 грн основного боргу (у т.ч. 16000,39 грн за серпень 2020 року, 16080,36 грн за вересень 2020 року та 16241,16 грн за жовтень 2020 року, які були сплачені Відповідачем 28.05.2021) провадження у справі підлягає закриттю на підставі норми п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Щодо позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Позивачем заявлено до стягнення 32727,82 грн пені, 7949,98 грн 3% річних та 17608,82 грн інфляційних втрат за загальний період з 16.04.2020 по 05.04.2021.

Згідно з ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст.232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 того ж Закону встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За умовами п.3.6. Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Пунктом 3.7. Договору оренди передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

Відтак, умовами Договору передбачено нарахування балансоутримувачем пені у зв`язку з неналежним виконанням орендарем зобов`язань щодо сплати орендної плати, що спростовує відповідні доводи Відповідача, викладені у відзиві на позов, стосовно безпідставності заявлення Позивачем позовних вимог у вигляді пені.

Згідно з ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заперечення Відповідача щодо нарахування Позивачем інфляційних втрат у зв`язку з передбаченим п.3.3. Договору коригуванням орендної плати на індекс інфляції (що на думку Відповідача призведе до подвійного застосування індексу інфляції), відхиляються судом як безпідставні і необґрунтовані, оскільки п.3.3. Договору визначено порядок формування ціни Договору (розміру основного платежу) станом на визначену умовами Договору дату сплати орендної плати, тоді як застосування індексу інфляції в порядку ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, здійснюється за наступний період після формування розміру орендної плати, зокрема у зв`язку з порушенням строків її сплати за час прострочення.

Як вже зазначено вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення основного боргу в частині вимог в сумі 537182,75 грн та крім того в частині вимог в сумі 48321,91 грн провадження підлягає закриттю.

В той же час, детально дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що Відповідачем було допущено порушення строків сплати орендної плати за Договором (з урахуванням права Відповідача на зменшення розміру орендної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 611 від 15.07.2020).

Враховуючи викладені обставини, судом було здійснено власний розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення Відповідачем строків сплати орендної плати за Договором (з урахуванням права Відповідача на зменшення розміру орендної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020).

Судом встановлено, що за березень 2020 року розмір орендної плати становить 25166,28 грн; строк сплати - до 15.04.2020. Фактично Відповідачем сплачено: 21.04.2020 - 23666,52 грн; 15.01.2021 - 9203,64 грн.

Розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення строку сплати орендної плати за березень 2020 є наступним:

- з 16.04.2020 по 20.04.2020 від суми боргу 25166,28 грн: 68,76 грн пені та 10,31 грн 3% річних;

- з 21.04.2020 по 14.01.2021 (пеня по 16.10.2020 враховуючи положення ч.6 ст.232 Господарського кодексу України) від суми боргу 1499,76 грн: 97,03 грн пені, 33,07 грн 3% річних та 51,54 грн інфляційних втрат.

За квітень та травень 2020 року суд вище дійшов висновку про наявність підстав для звільнення Відповідача від сплати орендної плати за вказаний період, у зв`язку з чим відмовив Позивачу у задоволенні позовної вимоги про стягнення основного боргу, отже суд вважає відсутніми підстави для нарахування Відповідачу пені, 3% річних та інфляційних втрат за орендною платою за квітень та травень 2020 року.

За червень 2020 року розмір орендної плати становить 8602,24 грн; строк сплати - до 15.07.2020. Фактично Відповідачем сплачено: 15.07.2020 - 32258,40 грн, отже в межах встановленого Договором строку; підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат відсутні.

За серпень 2020 року розмір орендної плати становить 16000,39 грн; строк сплати - до 15.09.2020. Фактично Відповідачем сплачено: 28.05.2021 - 64001,43 грн.

Розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення строку сплати орендної плати за серпень 2020 року є наступним: з 16.09.2020 по 05.04.2021 (пеня по 16.03.2021 враховуючи положення ч.6 ст.232 Господарського кодексу України) від суми боргу 16000,39 грн: 960,81 грн пені, 333,65 грн 3% річних та 1532,09 грн інфляційних втрат.

За вересень 2020 року розмір орендної плати становить 16080,36 грн; строк сплати - до 15.10.2020. Фактично Відповідачем сплачено: 28.05.2021 - 64321,44 грн.

Розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення строку сплати орендної плати за вересень 2020 року є наступним: з 16.10.2020 по 05.04.2021 від суми боргу 16080,36 грн: 984,99 грн пені, 295,78 грн 3% річних та 1365,29 грн інфляційних втрат.

За жовтень 2020 року розмір орендної плати становить 16241,16 грн; строк сплати - до 15.11.2020. Фактично Відповідачем сплачено: 28.05.2021 - 64964,65 грн.

Розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення строку сплати орендної плати за жовтень 2020 року є наступним: з 16.11.2020 по 05.04.2021 від суми боргу 16241,16 грн: 1030,89 грн пені, 257,47 грн 3% річних та 1152,82 грн інфляційних втрат.

За листопад 2020 року розмір орендної плати становить 16452,30 грн; строк сплати - до 15.12.2020. Фактично Відповідачем сплачено: 15.12.2020 - 16452,30 грн, отже в межах встановленого Договором строку; підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат відсутні.

За грудень 2020 року розмір орендної плати становить 16600,37 грн; строк сплати - до 15.01.2021. Фактично Відповідачем сплачено: 13.01.2021 - 16600,37 грн, отже в межах встановленого Договором строку; підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат відсутні.

За січень 2021 року розмір орендної плати становить 16816,18 грн; строк сплати - до 15.02.2021. Фактично Відповідачем сплачено: 17.02.2021 - 16816,18 грн.

Розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення строку сплати орендної плати за січень 2021 року є наступним: за один день (16.02.2021) від суми боргу 16816,18 грн: 5,53 грн пені та 1,38 грн 3% річних.

За лютий 2021 року розмір орендної плати становить 16984,33 грн; строк сплати - до 15.03.2021. Фактично Відповідачем сплачено: 15.03.2021 - 16984,33 грн, отже в межах встановленого Договором строку; підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат відсутні.

Таким чином, загальний розмір пені, 3% річних та інфляційних втрат, який підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача, становить: 3148,01 грн пені, 931,66 грн 3% річних та 4101,74 грн інфляційних втрат.

В іншій частині позовні вимоги про стягнення пені (29579,81 грн), 3% річних (7018,32 грн) та інфляційних втрат (13507,08 грн) залишаються судом без задоволення.

Згідно з ч.1 ст.73, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи все зазначене вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову шляхом стягнення з Відповідача на користь Позивача 3148,01 грн пені, 931,66 грн 3% річних та 4101,74 грн інфляційних втрат. В частині 48321,91 грн основного боргу провадження у справі підлягає закриттю. В частині стягнення 537182,75 грн основного боргу, 29579,81 грн пені, 7018,32 грн 3% річних та 13507,08 грн інфляційних втрат позовні вимоги залишаються судом без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 9656,87 грн покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених вимог, отже стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає 847,55 грн (724,83 грн щодо позовних вимог, за якими провадження у справі закрите + 122,72 грн щодо позовних вимог, задоволених судом).

Керуючись ст. 2, 7, 8, 11, 14, 18, 20, 73-80, 129, 231, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дафна Мей Юкрейн» у справі за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про стягнення 643791,28 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дафна Мей Юкрейн» (02121, м. Київ, вул. Харківське Шосе, буд. 175; ідентифікаційний код 40983974) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7; ідентифікаційний код 20572069) 3148 (три тисячі сто сорок вісім) грн 01 коп. пені, 931 (дев`ятсот тридцять одну) грн 66 коп. 3% річних, 4101 (чотири тисячі сто одну) 74 грн інфляційних втрат та 847 (вісімсот сорок сім) грн 55 коп. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позову Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дафна Мей Юкрейн» в частині стягнення 537182,75 грн основного боргу, 29579,81 грн пені, 7018,32 грн 3% річних та 13507,08 грн інфляційних втрат.

4. Провадження у справі №911/1241/21 в частині позовних вимог Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дафна Мей Юкрейн» про стягнення 48321,91 грн основного боргу закрити.

5. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення 16.05.2022.

Суддя О.О. Третьякова