ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021 Справа № 917/1289/21

м.Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваагропромінвест", вул.Цісик Квітки, б. 15, м.Полтава, Полтавська область, 36010

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавапошук", вул.Зіньківська, б.1, м.Полтава, Полтавська область, 36009

2. Державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр майнових прав" Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області Данішіної Аліни Віталіїівни, с.Ялосовецьке, Хорольський район, Полтавська область, 37862

3. Полтавської міської ради, вул.Соборності,36, м.Полтава, 36000

4. Державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради Полтавської області Тандур Аліни Сергіївни, вул.Покровська,14, м.Решетилівка, Полтавська область, 38400.

5. Державного реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Верховод Костянтина Вікторовича, вул.Покровська,14, м.Решетилівка, Полтавська область, 38400

ІІІ особи: 1. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

2. Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Святецьку Ірину Вікторівну (вул.Симони Петлюри,13, м.Полтава, 36000)

про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення державного реєстратора з одночасним припиненням державної реєстрації права оренди земельної ділянки, визнання недійсних рішень, актів приймання-передачі нерухомого майна, визнання протиправним та скасування запису про право власності на нерухоме майно.

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваагропромінвест" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавапошук", 2. Державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр майнових прав" Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області Данішіної Аліни Віталіїівни, 3. Полтавської міської ради, 4. Державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради Полтавської області Тандур Аліни Сергіївни, 5. Державного реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Верховод Костянтина Вікторовича, в якому просить суд:

1. Визнати недійсним договір оренди серія номер: б/н від 26.07.2019 року укладений між Полтавською міською радою Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавапошук» ().

2. Скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради Полтавської області Тандур Аліни Сергіївни щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48765847 від 19.09.2019 року з одночасним припиненням права користування Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавапошук» () на правах оренди земельною ділянкою кадастровий номер :10:004:0401 площею 2,5871 га., терміном оренди з 12.07.2019 року по 12.07.2024 року, що знаходиться за адресою: 36010, Полтавська обл. м. Полтава, вул. Квітки Цісик, 15ж.

3. Скасувати номером запису: 33303494 про реєстрацію права оренди земельної ділянки за Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавапошук» (), що знаходиться за адресою: 36010, Полтавська обл. м. Полтава, вул. Квітки Цісик, 15ж, а саме: земельна ділянка кадастровий номер :10:004:0401 площею 2,5871 га., терміном оренди з 12.07.2019 року по 12.07.2024 року, на підставі договору оренди серія номер: б/н від 26.07.2019 року укладеного між Полтавською міською радою Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавапошук» ().

4. Визнати недійсним рішення ТОВ «Полтаваагропромінвест» вих. №12 від 12 березня 2019 року, яким передано ОСОБА_2 нерухоме майно у вигляді виробничих будинків з господарськими ( допоміжними) будівлями та спорудами, реєстраційний номер нерухомого майна 101, за адресою: АДРЕСА_2 , балансовою вартістю 76 358,00 ( сімдесят шість тисяч триста п`ятдесят вісім грн.23 коп.), а саме : адміністративна будівля, будівля для вирощування с/г продукції літ.А-1-2 пл. 2079,3 кв.м; трансформаторна підстанція літ. Е-1 пл.77,5 кв. м; водонапірна башня літ. И.; будівля для вирощування с/г продукції, консервний цех літ. Л-1-2 пл. 5286,1 кв.м.; магазин літ. М-1 пл.52,3 кв.м.; вагова літ. Н-1 пл.113,2 кв.м.;ГРП літ. 0-1 пл. 10,2 кв.м.; котельня літ. П-1 пл.361,2 кв.м.; матеріальний склад літ. С-1 пл. 402,9 кв.м.; склад для зберігання продукції літ. Ц-1 пл.99,0 кв.м.; будівля для вирощування с/г продукції літ. 4-1 пл. 1215,0 кв.м; навіс літ. Ш; огорожа № 1,7,9,10,14,15; ворота № 2,5,6,11,13; хвіртка № 3,4,12; переносна споруда № 16.;пожводойма № 17; консольний кран № 18; димова труба № 27;

5. Визнати недійсним акт приймання передачі нерухомого майна від 12 березня 2019 року, згідно якого ТОВ «Полтаваагропромінвес» передало, а ОСОБА_2 прийняв наступне нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 а саме: адміністративна будівля, будівля для вирощування с/г продукції літ.А-1-2 пл. 2079,3 кв.м; трансформаторна підстанція літ. Е-1 пл.77,5 кв. м; водонапірна башня літ. И.; будівля для вирощування с/г продукції, консервний цех літ. Л-1-2 пл. 5286,1 кв.м.; магазин літ. М-1 пл.52,3 кв.м.; вагова літ. Н-1 пл.113,2 кв,м.;ГРП літ. 0-1 пл. 10,2 кв.м.; котельня літ. П-1 пл.361,2 кв.м.; матеріальний склад літ. С-1 пл. 402,9 кв.м.; склад для зберігання продукції літ. Ц-1 пл.99,0 кв.м.; будівля для вирощування с/г продукції літ. 4-1 пл. 1215,0 кв.м; навіс літ.Ш; огорожа № 1,7,9,10,14,15; ворота № 2,5,6,11,13; хвіртка № 3,4,12; переносна споруда № 16.;пожводойма № 17; консольний кран № 18; димова труба № 27; підписи на якому посвідчено приватним нотаріусом м. Полтава Святецькою І.В,- 12.03.2019.

6. Визнати недійсним акт приймання передачі нерухомого майна від 12 березня 2019 року, згідно якого ОСОБА_2 передає, а ТОВ «Полтавапошук» приймає наступне нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: адміністративна будівля, будівля для вирощування с/г продукції літ.А-1-2 пл. 2079,3 кв.м; трансформаторна підстанція літ. Е-1 пл.77,5 кв. м; водонапірна башня літ. И.; будівля для вирощування с/г продукції, консервний цех літ. Л-1-2 пл. 5286,1 кв.м.; магазин літ. М-1 пл.52,3 кв.м.; вагова літ. Н-1 пл.113,2 кв.м.;ГРП літ. 0-1 пл. 10,2 кв.м.; котельня літ. П-1 пл.361,2 кв.м.; матеріальний склад літ. С-1 пл. 402,9 кв.м.; склад для зберігання продукції літ. Ц-1 пл.99,0 кв.м.; будівля для вирощування с/г продукції літ. 4-1 пл.1215,0 кв.м; навіс літ. Ш; огорожа № 1,7,9,10,14,15; ворота № 2,5,6,11,13; хвіртка № 3,4,12; переносна споруда № 16.;пожводойма № 17; консольний кран № 18; димова труба № 27; підписи на якому посвідчено приватним нотаріусом м. Полтава Святецькою І.В.-13.03.2019.

7. Визнати недійсним_протокол №1 ТОВ «Полтавапошук» від 13 березня 2019 року в повному обсязі з порядком денним: Про затвердження результатів внесення додаткового вкладу ТОВ «Полтавапошук». Про затвердження розмірів часток учасників ТОВ «Полтавапошук» . Про затвердження розмірів часток учасників ТОВ «Полтавапошук» та їх номінальної вартості з урахуванням фактично внесених ними додаткових вкладів. Про порядок підписання протоколу ТОВ «Полтавапошук»

8. Скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційний центр майнових прав» Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області Даньшіни Аліни Віталіївни щодо реєстрації поділу об`єкта нерухомості, котре належало ТОВ «Полтаваагропромінвест» за адресою м.Полтава вул.Квітки Цісик (стара назва Червонофлотська), 15: про державну реєстрацію прав за №45876843 від 11.03.2019 про реєстрацію прав та їх обтяжень (нового об`єкта шляхом поділу) та рішення за №45943636 від 14.03.2019 (про реєстрацію нового об`єкта шляхом поділу).

9. Скасувати номером запису: 30681159 яким було зареєстровано приватну власність на об`єкти нерухомого майна (майнового комплексу) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавапошук» ( код СДРПОУ 42791171) що знаходиться за адресою: 36010, Полтавська обл. м. Полтава, вул. Квітки Цісик, 15ж, а саме: адміністративна будівля, будівля для вирощування с/г продукції літ.А-1-2 пл. 2079,3 кв.м; трансформаторна підстанція літ. Е-1 пл.77,5 кв. м; водонапірна башня літ. И.; будівля для вирощування с/г продукції, консервний цех літ. Л-1-2 пл. 5286,1 кв.м.; магазин літ. М-1 пл.52,3 кв.м.; вагова літ. Н-1 пл.113,2 кв.м.;ГРП літ. 0-1 пл. 10,2 кв.м.; котельня літ. П-1 пл.361,2 кв.м.; матеріальний склад літ. С-1 пл. 402,9 кв.м.; склад для зберігання продукції літ. Ц-1 пл.99,0 кв.м.; будівля для вирощування с/г продукції літ. 4-1 пл.1215,0 кв.м; навіс літ. Ш; огорожа № 1,7,9,10,14,15; ворота № 2,5,6,11,13; хвіртка № 3,4,12; переносна споруда №16.;пожводойма № 17; консольний кран № 18; димова труба № 27

10. Скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Верховода Костянтина Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54777521 від 26.10.2020 року з одночасним припиненням права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавапошук» () на групи нежитлових приміщень (підвал) Р1-1, загальною площею 581, кв.м., складова частина об`єкта нерухомого майна: ганок р2, рЗ, р4, за адресою: 36010, Полтавська обл. м. Полтава, вул. Квітки Цісик, 15 ж.

11. Скасувати номером запису: 38846446 про реєстрацію права приватної власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавапошук» () на групу нежитлових приміщень (підвал) Р1 -1, загальною площею 581, кв.м., складова частина об`єкта нерухомого майна: ганок р2, рЗ, р4, за адресою: 36010, Полтавська обл. м. Полтава, вул. Квітки Цісик, 15ж.

12. Витребувати із чужого незаконного володіння ТОВ «Полтавапошук» () нерухоме майно що знаходиться за адресою: 36010, Полтавська обл. м. Полтава, вул. Квітки Цісик, 15ж, а саме: адміністративна будівля, будівля для вирощування с/г продукції літ.А-1-2 пл. 2079,3 кв.м; трансформаторна підстанція літ. Е-1 пл.77,5 кв. м; водонапірна башня літ. И.; будівля для вирощування с/г продукції, консервний цех літ. Л-1-2 пл. 5286,1 кв.м.; магазин літ. М-1 пл.52,3 кв.м.; вагова літ. Н-1 пл.113,2 кв.м.;ГРП літ. 0-1 пл. 10,2 кв.м.; котельня літ. П-1 пл.361,2 кв.м.; матеріальний склад літ. С-1 пл. 402,9 кв.м.; склад для зберігання продукції літ. Ц-1 пл.99,0 кв.м.; будівля для вирощування с/г продукції літ. 4-1 пл.1215,0 кв.м; навіс літ. Ш; огорожа № 1,7,9,10,14,15; ворота № 2,5,6,11,13; хвіртка № 3,4,12; переносна споруда № 16.;пожводойма № 17; консольний кран № 18; димова труба № 27, у власність товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваагропромінвест» ( ).Витребувати із чужого незаконного володіння ТОВ «Полтавапошук» () групу нежитлових приміщень (підвал) Р1-1, загальною площею 581, кв.м., складова частина об`єкта нерухомого майна: ганок р2, рЗ, р4, за адресою: 36010, Полтавська обл. м. Полтава, вул. Квітки Цісик, 15ж у власність товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваагропромінвест» ( ).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 30.08.2021 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 15.09.2021.

Так, позивач зазначає, що Протоколом № 1 установчих зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваагропромінвест» від 12 лютого 2014 року було прийнято рішення про створення Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваагропромінвест». Статутний капітал Товариства було сформовано за рахунок грошових внесків учасників у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень та розподіллено таким чином:

ОСОБА_3 - 1200,00 (одна тисяча двісті) гривень, що становить 60% статутного капіталу;

ОСОБА_2 - 800 (вісімсот) гривень, що становить 40% статутного капіталу (копія протоколу додається).

У подальшому, 13 грудня 2014 року загальними зборами учасників ТОВ «Полтаваагропромінвест» було прийнято рішення про включення до складу учасників Товариства нового учасника - ТОВ «Науково-виробниче підприємство «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПОЛТАВАБІОПРОДУКТ-ПОЛТАВСЬКИЙ КОНСЕРВНИЙ ЗАВОД» (де ОСОБА_3 являвся єдиним учасником та засновником на той час), та збільшення статутного капіталу ТОВ «ПОЛТАВААГРОПРОМІНВЕСТ» за рахунок додаткового майнового вкладу нового учасника у вигляді - єдиного майнового комплексу (промислові будівлі та допоміжні споруди) розташованого за адресою АДРЕСА_3 (протокол № 13122014 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВААГРОПРОМІНВЕСТ» від 13.12.2014 року).

При цьому частки статутного капіталу Товариства були перерозподілені наступним чином:

ОСОБА_3 - 1200,00 (одна тисяча двісті) гривень, що становить 0,47% статутного капіталу;

ОСОБА_2 - 800 (вісімсот) гривень, що становить 0,32% статутного капіталу;

ТОВ «Науково-виробниче підприємство «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПОЛТАВАБІОПРОДУКТ-ПОЛТАВСЬКИЙ КОНСЕРВНИЙ ЗАВОД» - 251591,16 грн, що складає 99,21% статутного капіталу.

На підставі протоколу №13122014 від 13.12.2014 р. загальних зборів учасників ТОВ «Полтаваагропромінвест» були внесені зміни до відомостей про власника нерухомого майна та 20 грудня 2014 року було видане державним реєстратором Проскура С.Г. нове свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 щодо виробничих будівель за адресою АДРЕСА_3 , де власником із часткою 1 у приватній власності вже був - ТОВ «Полтаваагропромінвест» (), тобто Позивач.

Надалі, 03 лютого 2015 року рішенням загальних зборів учасників ТОВ «ПОЛТАВААГРОПРОМІНВЕСТ» було припинено участь у складі учасників Товариства - ТОВ «Науково-виробниче підприємство «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПОЛТАВАБІОПРОДУКТ-ПОЛТАВСЬКИЙ КОНСЕРВНИЙ ЗАВОД» шляхом відступлення належної йому частки на користь інших учасників Товариства.

При цьому частки статутного капіталу Товариства були перерозподілені наступним чином:

ОСОБА_3 - грошова частка 1200,00 (одна тисяча двісті) гривень та майновий вклад вартістю - 152 154,70 (сто п`ятдесят дві тисячі сто п`ятдесят чотири гривні 70 коп.), що становить 60% статутного капіталу;

ОСОБА_2 - грошова частка 800,00 (вісімсот) гривень, та майновий вклад вартістю 101 436,46 (сто одна тисяча чотириста тридцять шість гривень 46 коп.) гривень, що становить 40% статутного капіталу.

Згідно відомостей від 26.09.2019 із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Полтаваагропромінвест» вбачається, що станом на 26.09.2019 ОСОБА_4 вже не являється учасником Товариства, в той час як загальні збори учасників Товариства не приймали рішення про його вихід зі складу учасників, а Товариство не отримувало відповідної заяви ОСОБА_2 про вихід зі складу учасників.

При цьому згідно даних із витягу від 26.09,2019 про реєстраційні дії щодо ТОВ «Полтаваагропромінвест» - 12.03.2019 внесені зміни до відомостей про юридичну особу, що не по`вязані зі змінами в установчих документах державним реєстратором виконавчого комітету Полтавської міської ради Гончар О.А., а саме - зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників.

13.03.2019 о 12.33.50 год. під номером запису: 30681159 було зареєстровано приватну власність на об`єкти нерухомого майна ( майнового комплексу) за товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавапошук» ( надалі Відповідач 1), ,що передавалися як внесок до статутного капіталу Позивачу, та знаходились у приватній власності останнього до цього часу.

У Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційний центр майнових прав» Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області Даиьшіної Аліни Віталіївни ( надалі -Відповідач 2), були отримані наступні копії документів на підставі яких проводилася державна реєстрація відчуження нерухомого майна Позивача:

- Рішення № 12 від 12 березня 2019 року, яким передано ОСОБА_2 нерухоме майно у вигляді виробничих будинків з господарськими ( допоміжними) будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_3 , балансовою вартістю 76 358,00 ( сімдесят шість тисяч триста п`ятдесят вісім грн.00 коп.);

-Заява від 27 грудня 2018 року, якою ОСОБА_2 як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВААГРОПРОМІНВЕСТ» заявив про вихід зі складу учасників ТОВ «ПОЛТАВААГРОПРОМІНВЕСТ» за своїм бажанням , справжність підпису посвідчено у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гаражі І.П.. У своїй заяві ОСОБА_2 також просив передати йому його грошовий та майновий внесок, що у грошовому виразі становить 101 436,46 грн (сто одна тисяча чотириста тридцять шість гривень 46 копійок) по балансовій вартості у вигляді нерухомого майна, що дорівнює вартості частки ТОВ «ПОЛТАВААГРОПРОМІНВЕСТ», а також інше майно та корпоративні права, які були набуті за час діяльності ТОВ «ПОЛТАВААГРОПРОМІНВЕСТ» у відповідності до вимог чинного законодавства України;

-Висновок щодо технічної можливості поділу з об`єкта нерухомого майна від 28.01.2019 №796 виданий ТОВ «Полтаваагропромінвест», а не особисто ОСОБА_2 ;

-Рішення 21 сесії 7 скликання Полтавської міської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо поділу орендованої земельної ділянки пл. 5,6842 га по АДРЕСА_4 на 2 земельні ділянки, та про упорядкування адресного номера після поділу земельної ділянки;

-Протокол №1 загальних зборів учасників ТОВ «Полтавапошук» від 13.03.2019 р. в котрому зазначено, що ОСОБА_2 вже станом на 13.03.2019 має у власності майно у вигляд і виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, та бажає внести його до статутного капіталу ТОВ «Полтавапошук» як майновий вклад;

-Акт приймання-передачі нерухомого майна від 12.03.2019 між ОСОБА_2 та ТОВ «Полтавапошук», також акт приймання-передачі нерухомого майна від 12.03.2019 між ТОВ «ПОЛТАВААГРОПРОМІНВЕТ» в особі директора ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ,підписи нотаріально засвідчені нотаріусом Святецькою І.В. - 13 березня 2019 року.

За позицією позивача, після виходу ОСОБА_2 зі складу учасників ТОВ «ПОЛТАВААГРОПРОМІНВЕСТ», здійснено поділ наявного нерухомого майна, та оформлено право власності на нерухоме майна за іншою юридичною особою - ТОВ «ПОЛТАВАПОШУК» (відповідачем 1), чим позбавлено права власності на нерухоме майно ТОВ «ПОЛТАВААГРОПРОМІНВЕСТ», чим грубо порушено права як власника майна.

Крім позивачем зазначається, що після реєстрації права власності на нерухоме майно за ТОВ «ПОЛТАВАПОШУК» (відповідачем 1), останнє 26.07.2019 року уклало з Полтавською міською радою договір оренди землі серія та номер: б/н від 26.07.2019 року. Предметом договору оренди є оренда земельної ділянки кадастровий номер :10:004:0401 площею 2,5871 га. за адресою: АДРЕСА_4 .

Запис про реєстрацію речового права а оренди земельної ділянки площею 25871 кв.м. строком дії з 12.07.2019 року про державну реєстрації 12.07.2024 року, номер запису 33303494 було внесено 17.09.2019 року державним реєстратором Виконавчого комітету Полтавської міської ради Тандур Аліною Сергіївною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48765847 від 19.09.2019 року.

Крім того, спірний об`єкт нерухомого майна, після того, як незаконно вибув з власності позивача, був переданий в іпотеку громадянці ОСОБА_1 (іпотекодержатель) на підставі договору іпотеки серія номер: 60, виданий 11.01.2020 року нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Святецькою Іриною Вікторівною.

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер 50615794 від 11.01.2020 року було прийнято приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Святецькою Іриною Вікторівною, яке в совю чергу стало підставою для внесення запису про іпотеку: 35003462.

17.09.2021 за вхід.№10423 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавапошук» на адресу суду надійшов відзив на позов. Відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

25.09.2021 за вхід. №10625 від Полтавської міської ради на адресу суду надійшов відзив на позов. Відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову .

28.09.2021 за вхід. №10753 від ІІІ особи - ОСОБА_6 надійшли письмові пояснення по суті спору. Третя особа просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Ухвалою від 19.10.2021 року суд ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначити її до судового розгляду по суті на 10.11.2021 на 10:00год. у приміщенні господарського суду Полтавської області за адресою: м. Полтава, вул. Зигіна, 1, зал судових засідань № 33.

Представник позивача свої позовні вимоги в судовому засіданні 10.11.2021 року при розгляді справи по суті підтримав в повному обсязі, просив повністю задовольнити. Надав пояснення та в доповнення, додатково мотивував тим, що підприємство позивача (ТОВ «Полтавааггропромінвест») в особі директора підприємства ОСОБА_5 , при прийнятті рішення про здійснення розрахунку з учасником товариства який вийшов зі складу ОСОБА_2 , було порушено вимоги ст.46 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018року за №2275-VIII,так як за твердженням представника позивача загальні збори товариства для прийняття такого рішення про укладання та схвалення значного правочину не скликалися та не проводились.

Відповідач 1 та його представник заявили проти задоволення судом у судовому засіданні 10.11.2021 року при розгляді справи по суті позовних вимог в повному обсязі за безпідставністю та недоведеністю, заперечували проти позовних вимог в повному обсязі, просили суд повністю відмовити. Надали пояснення та в доповнення, додатково мотивували тим, що підприємство позивача (ТОВ «Полтавааггропромінвест» ) в особі директора підприємства ОСОБА_5 , при прийнятті рішення діяло в межах положень Статуту товариства та про здійснення розрахунку з учасником товариства ОСОБА_2 , який вийшов зі складу учасників було повністю дотримано вимоги ст.24 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018року за №2275-VIII,так як за твердженням відповідача 1 загальні збори товариства для прийняття такого рішення за законом не проводяться, рішення товариства є локальним актом ( схвалення такого рішення законом не передбачено), крім того таке рішення товариства не правочином у розумінні ст.11 ЦК України та ст.179 ГК України, станом на жовтень 2020 року закрите кримінальне провадження в порядку №0000831 від 26.03.2019 року згідно ст.283,284 КПК України, позивачем безпідставно заявлені вимоги про витребування майна яке ніколи не належало та не було у користуванні позивачем, крім того позивачем не стверджено і не було обґрунтовано свої позовні вимоги згідно ст.74- 79 ,91 ГПК України. Також було вказно, що посилання позивача на постанову Великої палати Верховного суду від 12.02.2020 року по справі № П/811/1640/17 стосовно ст.47 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», як на підставу задоволення позову взагалі не відповідає вимогам зазначеним в прохальній частині позовної заяви позивача, так як ст.47 цього Закону передбачає саме виділ товариства, і дана норма права взагалі не має нічого спільного з заявленими позивачем позовними вимогами.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених ст.ст.74- 79 ГПК України, відповідно до норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, дійшов висновку про відмову повністю у задоволенні позовних вимог позивачеві, зважаючи на таке.

Так, 12 лютого 2014 року учасниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було створено та зареєструвано Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтаваагропромінвест» з частками 40% та 60% відповідно.

У грудні 2014 року до складу ТОВ «Полтаваагропромінвест» рішенням загальних зборів учасників було прийнято нового учасника ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ПОЛТАВАБІОПРОДУКТ-ПОЛТАВСЬКИЙ КОНСЕРВНИЙ ЗАВОД», яке і внесло до статутного капіталу ТОВ «Полтавагропромінвест» частину свого нерухомого майна.

При цьому учасниками ТОВ «НВП « ПОЛТАВАБІОПРОДУКТ- ПКЗ» є громадяни ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , а громадянин ОСОБА_3 не являвся учасником ТОВ «НВП « ПОЛТАВАБІОПРОДУКТ- ПКЗ», що згідно ст.91 ГПК України підтверджується доданим позивачем до матеріалів справи протоколом ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ПОЛТАВАБІОПРОДУКТ-ПОЛТАВСЬКИЙ КОНСЕРВНИЙ ЗАВОД» (т1. а.с. 117-120 матеріалів справи).

Станом на 03 лютого 2015 року статутний капітал ТОВ «Полтаваагропромінвест» було збільшено за рахунок нерухомого майна та трьох транспортних засобів, та у подальшому було перерозподілено та сформовано повністю статутний капітал у сумі 253 591,16грн., а частки статутного капіталу були перерозподілені наступним чином:

- гр. ОСОБА_2 40% в сумі 101 436,46 грн. - за рахунок грошового внеску 800 грн. та майнового внеску у вигляді нерухомості та транспортних засобів

-гр. ОСОБА_3 60% в сумі 152 154,70 грн. - за рахунок грошового внеску 1200 грн. та майнового внеску у вигляді нерухомості та транспортних засобів.

Крім того, позивач (в особі ТОВ «Полтаваагропромінвест») є власником частки статутного капіталу в розмірі 50% в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Банно-оздоровчий центр «Добриня» (). Дані 50% відповідають 26 950,00 ( двадцять шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят грн 00 коп. ) майнового вкладу (у тому числі за рахунок нерухомого майна). Згідно ч.3 ст.75 ГПК України даний факт є загальновідомим і підтверджується ухвалою Полтавського апеляційного суду по справі № 554/2533/20 номер провадження 11-сс/814/353/20 яка набула законної сили 28 квітня 2020 року.

Учасник товариства ОСОБА_2 , у 2018 році повідомив і погодив з учасником товариства ОСОБА_3 свій вихід зі складу учасників ТОВ «Полтаваагропромінвест», в зв`язку з чим ними було погоджено розподіл майна - статутного капіталу ТОВ «Полтаваагропромінвест» між його учасниками ( тобто між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до розміру часток у статутному капіталі за балансовою вартістю), погоджено перелік будівель, враховуючи їх балансову вартість та можливість такого поділу на окремі об`єкти нерухомого майна, про що було повідомлено на той час директора ТОВ «Полтаваагропромінвест» ОСОБА_5 .

Таким чином між учасниками товариства було досягнуто домовленості за всіма істотними умовами, що при виході зі складу учасників товариства гр. ОСОБА_2 отримає відповідно меншу частину нерухомого майна товариства, а у учасника товариства ОСОБА_3 залишиться більша частина нерухомого майна, три автомобілі та всі корпоративні права в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Банно-оздоровчий центр «Добриня».

Так, на той час діючою ст.24 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 року №2275-VIII було передбачено передбачено наступний порядок:

«… 1. Учасник товариства, частка якого у статутному капіталі товариства становить менше 50 відсотків, може вийти з товариства у будь-який час без згоди інших учасників… …Не пізніше 30 днів з дня, коли товариство дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, воно зобов`язане повідомити такому колишньому учаснику вартість його частки, надати обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку. Вартість частки учасника визначається станом на день, що передував дню подання учасником відповідної заяви у порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"…

…Товариство зобов`язане протягом одного року з дня, коли воно дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, виплатити такому колишньому учаснику вартість його частки...

… За погодженням учасника товариства, який вийшов, та товариства зобов`язання зі сплати грошових коштів може бути замінено зобов`язанням із передачі іншого майна…

…Товариство виплачує учаснику, який вийшов з товариства, вартість його частки або передає майно лише пропорційно до розміру оплаченої частини частки такого учасника…

…Товариство зобов`язане надавати учаснику, який вийшов з товариства, доступ до документів фінансової звітності, інших документів, необхідних для визначення вартості його частки…».

Реалізуючи своє право відповідно до закону, 27 грудня 2018 року учасник товариства гр. ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі 40%, надав підприємству нотаріально посвідчену заяву про свій вихід зі складу учасників ТОВ «Полтаваагропромінвест».

Відповідно до частини 1 статті 24 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», учасник товариства, частка якого в статутному капіталі товариства становить менше 50 відсотків, може вийти з товариства в будь-який час без згоди інших учасників. Такий вихід відбувається за нотаріальною заявкою і в такому випадку статутний капітал автоматично зменшується пропорційно його частці.

Суд звертає увагу на те . що згідно норм зазначеного вище Закону, 11 березня 2019 року гр. ОСОБА_2 зареєстрував свій вихід з ТОВ «Полтаваагропромінвест» про що свідчить наявний відповідний запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та ГО у встановленому порядку відповідно до ст.24 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 року №2275-VIII.

Державна реєстрація зміни складу засновників в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та ГО в зв`язку з виходом ОСОБА_2 та державна реєстрація зміни (зменшення) в статутному капіталі товариства, в зв`язку з виходом учасника ОСОБА_2 зі складу цього ТОВ відбулася 12 березня 2019 року о 08:50:11 год, №8013795, (т.1 а.с. 132 ).

Суд звертає увагу на те, що у день держреєстрації змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та ГО суб`єкт держреєстрації видає (направляє поштовим відправленням з описом вкладення) виписку з ЄДР юридичних осіб, ФОП та ГО (ч. 4 ст. 25 ЗУ № 755):

заявникові (учасникові ТОВ, який подав заяву про вихід із товариства);

самому ТОВ;

особам, зазначеним у цьому реєстрі як учасники товариства.

В зв`язку з цим суд вважає твердження позивача таки, що він не знав про вихід гр. ОСОБА_2 зі складу учасників, як такі, що не відповідають дійсності .

Суд звертає увагу на той факт, що лише після виходу гр. ОСОБА_2 зі складу учасників ТОВ «Полтаваагропромінвест» згідно ст.24 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 року №2275-VIII та п. 9.7. Статуту ТОВ «Полтаваагропромінвест» ( в редакції від 03.02.2015 р., т.1 а.с. 110 ) за домовленістю з підприємством позивача отримав вартість частини майна Товариства в натурі, тобто підприємство позивача розрахувалося з колишнім учасником, який вийшов частиною нерухомого майна зі статутного капіталу, а саме - окремим об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 , яке відповідало 34,33% по балансовій вартості, тобто не більше 40% частки ОСОБА_2 в статутному капіталі.

Позивачем в своїй позовній заяві визнається, та під час розгляду не оспорювалось . що частка ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ «Полтаваагропромінвест» складалася з 800,00 ( вісімсот) грн. та майнового вкладу вартістю 101 436, 46 ( сто одна тисяча чотириста тридцять шість гривень 46 коп.) та становило 40% статутного капіталу підприємства позивача.

Тому при виході зі складу учасників товариства гр. ОСОБА_2 правомірно отримав частину свого майнового вкладу зі статутного капіталу підприємства позивача.

Крім того суд звертає увагу на те, що позивач не заперечував проти того , коли гр. ОСОБА_2 , вийшов зі складу позивача (ТОВ «Полтаваагропромінвест») отримав майно статутного капіталу, балансова вартість якого дорівнювала тоді лише 76 358,23 коп. (загалом менше 35%), тобто такий розрахунок вартості часток до розрахунку позивачем не спростовано.

Фактично всі ці реєстраційні дії інший учасник товариства ОСОБА_3 так і позивач ТОВ «Полтавагропромінвест» могли довідатися через оприлюднення у відповідних реєстрах та на сайті Полтавської міської ради, а дана інформація є публічною з відкритим доступом.

Позивачем не спростовано того факту, що варіант розподілу об`єкту нерухомого майна, яке перебувало в Статутному капіталі товариства позивача у січні-березні 2019 року, на передодні проведення двадцять першої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради 19 лютого 2019 року, розглядалось одним з питань - про поділ об`єкту нерухомого майна ТОВ «Полтаваагропромінвест» за адресою: АДРЕСА_4 (проект рішення було опубліковано на сайті Полтавської міської ради), Позивач отримав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 15.02.2019 року.

Суд також звертає увагу на те, що гр.. ОСОБА_3 будучи єдиним учасником товариства особисто 26 березня 2019 року звільнив директора ОСОБА_5 (на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Полтаваагропромінвест» в м. Полтава саме від 19 лютого 2019 року) і призначив директором цього підприємства себе, про що свідчать відповідні реєстраційні записи надані самим позивачем.

Позивачем не надано належних доказів про здійснення провадження, пред`явлення підозри чи то ухвалення обвинувального висновку за кримінальним провадженням №0000831 від 26.03.2019 року, на яке посилається позивач. Крім того позивачем не спростовано доводи відповідача 1 про закриття кримінального провадження в силу вимог ст.219 КПК України у жовтні 2020 року в зв`язку з витоком строку досудового розслідування.

Позивачем не спростовано того факту , що ухвалою Полтавського апеляційного суду по справі № 554/2533/20 номер провадження 11-сс/814/353/20 (набула законної сили 28 квітня 2020 року) було скасовано накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «Полтавапошук», за адресою: АДРЕСА_4 яке здійснювалось за клопотанням ОСОБА_3 . Судом апеляційної інстанції було досліджено правомірність отримання даного нерухомого майна у власність ОСОБА_2 ,а також механізм подальшої передачі майна у власність ТОВ «Полтавапошук» . Зазначене вище судове рішення було доведене до позивача, а факти викладені у ньому, згідно ч.1,3 ст.75 ГПК України не потребують доведення.

Позивач не надав жодних пояснень тому, що позивач, на виконання п.6, п7 ст. 24 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 року №2275-VIII, не пізніше 30 днів з дня, коли товариство дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, повідомив би такому колишньому учаснику ОСОБА_2 вартість його частки та порядок і спосіб розрахунку. Крім того позивач не надав пояснень чи то спростувань, наведеним фактам відповідача 1, що у 2019 році позивач переоформив 25% частки в статутному капіталі в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Банно-оздоровчий центр «Добриня» () на іншу фізичну особу, а інші 25 % залишив за собою. Тобто ці відомості позивачем ніяким чином не пояснені, і вони істотно впливають на визначення порядку і способу розрахунку з колишнім учасником товариства гр. ОСОБА_2 так як до повного розрахунку з учасником товариства, товариство не має права вільно розпоряджатися майном та відчужувати майно та

Позивачем не спростовано та не доказано належними і допустимими доказами, що право власності відповідачем 1 (ТОВ «Полтавапошук») на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_4 виникло 13.03.2019 року незаконно.

Фактично після проведеної державної реєстрації речового права на нерухоме майно на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 12.03.2019 року від гр. ОСОБА_2 як майновий внесок нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Полтавапошук». Правомірність і послідовність цих реєстраційних дій, в порядку ст.91 ГПК України, підтверджується наявними письмовими доказами в матеріалах справи, а саме: інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.08.2021, інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.03.2021), протокол №1, акт приймання-передачі.

Маючи у власності нерухоме майно гр. ОСОБА_2 , відповідно до ст.8,41 Конституції України, на власний розсуд розпорядився своїм майном, набутим ним на законних підставах.

Позивач не спростував та не надав належних пояснень тому, що в січні 2019 року директор позивача (ТОВ «Полтаваагропромінвест») ОСОБА_5 керуючись п.5.4 та п. 9.7 Статуту, а також нормами ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 року №2275-VIII вчинив належні дії для забезпечення виконання зобов`язання підприємства позивача в проведенні розрахунку в зв`язку з виходом учасника товариства ОСОБА_2 , та фактичному проведенні розрахунку шляхом передачі йому у власність частини майна, яке знаходиться в статутному капіталі товариства позивача.

Також позивач не спростував та не надав належних пояснень тому, що у січні 2019 року директор підприємства позивача (ТОВ «Полтаваагропромінвест») ОСОБА_5 звернувся до ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» та отримав Висновок № 796 від 28.01.2019 року щодо технічної можливості поділу з об`єкта нерухомого майна за адресою м. Полтава, вул Квітки Цісик (Червонофлотська) 15, (т.1а.с. 56-59) згідно балансової вартості майна, що поділяється. Суд вважає, що за таких обставин позивач був обізнаний щодо приводів і підстав поділу майна.

На поставлені судом запитання позивачеві про притягнення директора підприємства позивача (ТОВ «Полтаваагропромінвест») ОСОБА_5 до дисциплінарної та цивільно майнової відповідальності, представник позивача надав пояснення суду, що такі заходи позивачем на протязі всього часу у будь- якій формі не здійснювались.

Суд звертає увагу також на те, що позивачем (ТОВ «Полтаваагропромінвест») був укладений та підписаний відповідний договір оренди землі від 17.12.2015 року № 348-П з Полтавською міською радою. Фактично Позивач був обізнаний і згодний з тим, що у нього в оренді знаходилося дві земельні ділянки :

1.Земельна ділянка площею 56842 кв.м. кадастровий номер земельної ділянки :10:004:0335

2.Земельна ділянка площею 2700 кв.м. кадастровий номер земельної ділянки :10:004:0093

Ці обставини не потребують доведення згідно ч.4 ст.75 ГПК України, так як підтверджуються описовою частиною з Постанови Другого апеляційного адміністративного суду по справі №440/5114/20, яке набрало законної сили 11.06.2021 року та Витягом з рішення Полтавської міської ради (позачергової двадцять п`ятої сесії сьомого скликання) від 12 липня 2019 року.

Наведене вище спростовує доводи позивача щодо виготовлення висновку технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна ПП БТІ «Інвентаризатор» заднім числом. Суд акцентує увагу на те . що у вказаному вище висновку БТІ зазначено саме ці дві земельні ділянки з вищезазначеними кадастровими номерами, тому, що вони обидві були в той час в оренді виключно у ТОВ «Полтаваагропромінвест».

Земельна ділянка площею 2700 кв.м. кадастровий номер земельної ділянки :10:004:0093 і на даний час знаходиться в оренді у Позивача, і вона не ділилася. Поділу підлягала лише земельна ділянка площею 56842 кв.м. кадастровий номер земельної ділянки :10:004:0335.

У подальшому, згідно Витягу з рішення Полтавської міської ради ( двадцять перша сесія сьомого скликання) від 19 лютого 2019 року ( т.1 а.с. 135 ) п. 9, беручи до уваги графічні матеріали, надано дозвіл на поділ земельної ділянки площею 56842 кв.м. кадастровий номер земельної ділянки :10:004:0335 на дві земельні ділянки:

Орієнтовною площею 2,5871 га….

Орієнтовною площею 3,0971 га…

Погодження і затвердження технічної документації з землеустрою та надання в оренду земельних ділянок після поділу потребувало окремого рішення міської ради.

Суд також звертає увагу на безпідставність доводів позивача з цього приводу , з огляду на те, що 13 березня 2019 року за інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Дробітько Вікторією Вікторівною Полтавського міського нотаріального округу було зареєстровано ще один об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 , а саме адміністративно-побутовий корпус загальною площею 1631,3 кв.м. за іншою юридичною особою - ТОВ «СМАРТ ЛАЙТ ТРЕЙД».

Тобто фактично з 13 березня 2019 року за адресою: АДРЕСА_4 знаходиться два об`єкти нерухомого майна:

1. Перший належить ТОВ «Полтаваагропромінвест» та має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101

2. Другий належить ТОВ «СМАРТ ЛАЙТ ТРЕЙД» та має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Згідно наданих позивачем документів до позовної заяви, що знаходяться в матеріалах справи вбачається, що 26 березня 2019 року в ТОВ «Полтаваагропромінвест» було змінено керівника. А також з поданих позивачем двох інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.03.2019 року підтверджується, що саме позивач готував, подавав, оплачував виготовлення всіх документів стосовно виходу зі складу учасників ТОВ «Полтавагропромінвест» гр. ОСОБА_2 , проведення з ним розрахунку, як з учасником який вийшов шляхом передачі йому у власність нерухомого майна частки статутного капіталу.

У березні-квітні 2019 року, на виконання рішення Полтавської міської ради (двадцять першої сесії сьомого скликання) від 19 лютого 2019 року, саме позивач (ТОВ «Полтавагропромінвест» ) подав до Полтавської міської ради для затвердження технічну документацію на дві земельні ділянки, які виникли після поділу земельної ділянки площею 56842 кв.м. кадастровий номер земельної ділянки :10:004:0335 та надання в оренду однієї із земельних ділянок, які виникли в результаті поділу, а саме земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4 . Тобто у цей час керівником підприємства позивача (ТОВ «Полтаваагропромінвест») вже був інший директор та учасник товариства ОСОБА_3 і він не міг не знати про вище викладені зміни та вчинені юридичні (реєстраційні )дії.

Відповідач 1 ( ТОВ «Полтавапошук»), будучи добросовісним набувачем - власником нерухомого майна, подало до Полтавської міської ради відповідне клопотання з проханням надати в оренду земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4 , в зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно за вказаною адресою.

Після подачі вищезгаданих документів органом місцевого самоврядування вчинялися певні заходи у формі засідання постійної комісії з питань регулювання земельних відносин, охорони довкілля, природокористування Полтавської міської ради. Про місце, дату та час цих засідань позивача в належний спосіб було повідомлено ( запрошувався на засідання), і більш того ці засідання транслювалися в режимі онлайн в інтернеті на місцевому каналі, з подальшим повідомленням, що питання про затвердження технічної документації поділу вищезазначеної земельної ділянки було винесено на сесію на 12 липня 2019 року ( це публічна інформація.

Суд, враховуючи подані письмові докази Відповідачем 1, встановив, що згідно Витягу з рішення Полтавської міської ради ( позачергова двадцять п`ята сесія сьомого скликання) від 12 липня 2019 року п.70 було затверджено технічної документації на дві земельні ділянки, які виникли після поділу земельної ділянки площею 56842 кв.м. кадастровий номер земельної ділянки :10:004:0335 а саме:

«…по вул. Квітки Цісик, 15ж, пл. 2,5871га, кадастровий номер :10:004:0401…

вул. Квітки Цісик, 15, пл. 3,0971га, кадастровий номер :10:004:0402…

70.1 Розірвано договір №348-П від 07.12.2015 року між ТОВ «Полтавагропромінвест» та Полтавською міською радою.

Передано ТОВ «Полтаваагропромінвест» в оренду строком на 5 років земельну ділянку за адресою: м. Полтава, вул. Квітки Цісик, 15, пл. 3,0971га, кадастровий номер :10:004:0402

Продовжити ТОВ «Полтавагропромінвест» право оренди строком на 5 років на земельну ділянка по вул. Квітки Цісик,15, площею 2700 кв.м. кадастровий номер земельної ділянки :10:004:0093

70.2. Передано ТОВ «Полтавапошук» в оренду строком на 5 років земельну ділянку за адресою: м. Полтава, вул. Квітки Цісик, 15ж, пл. 2,5871га, кадастровий номер :10:004:0401».

Суд акцентує увагу на те, що й сам позивач самостійно подав на затвердження цієї сесії замовлену ним та розроблену технічну документацію на вищезазначені земельні ділянки для отримання права землекористування.

Фактично після рішення сесії на земельній ділянці кадастровий номер :10:004:0402 за адресою: м. Полтава, вул. Квітки Цісик, 15 знаходиться два об`єкти нерухомого майна і належать вони різним юридичним особам. З цього виходить що і ТОВ «Полтаваагропромінвест» і ТОВ «СМАРТ ЛАЙТ ТРЕЙД» ( ) мають однакове право на користування земельною ділянкою кадастровий номер :10:004:0402 за адресою: м. Полтава, вул. Квітки Цісик, 15.

ТОВ «Полтавапошук» на виконання рішення сесії Полтавської міської ради в установленому законом порядку 26.07.2019 року уклало договір оренди землі на вищезазначену земельну ділянку за адресою вул. Квітки Цісик, 15ж, пл. 2,5871га, кадастровий номер :10:004:0401 та сплачує щомісячну оренду плату в сумі 33921,00 грн. до бюджету з 12.07.2019 року.

Таким чином, на підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку про правомірність набуття нерухомого майна у власність відповідачем 1, а також дотримання вимог чинного законодавства в частині набуття права землекористування (оренди землі),і, відповідачем 1 щомісячна орендна плата за користування вищезазначеною земельною сплачується у розмірі 33921,00 грн.

Так, після укладення і підписання відповідного договору оренди на даній земельній ділянці 23.10.2020 року у Відповідача 1 виникло право власності ще на один окремий об`єкт нерухомого майна за адресою вул. Квітки Цісик, 15ж, пл. 2,5871га, кадастровий номер :10:004:0401 (фактично знаходиться два окремих об`єкта нерухомого майна з різними реєстраційними номерами) і на законних підставах належать відповідачу 1 (ТОВ «Полтавапошук»). Позивач не довів належними доказами та під час розгляду справи по суті не надав взагалі пояснень стосовно підстав витребування цього об`єкту у відповідача 1 з незаконного володіння. Сам позивач належним чином не довів про правомірність володіння (користування ) вказаним об`єктом раніше до звернення у суд, а тому позовні вимоги в цій частині суд вважає безпідставними .

Згідно ЗУ «Про оренду землі», ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право оренди земельної ділянки підлягає обов`язковій державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки є похідним і реєструється після державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (наявність у власника державного акта чи свідоцтва про право власності), крім випадків, передбачених статтею 4-1 Закону.

Після укладання вищезазначеного договору оренди земельної ділянки відповідачем 1 (ТОВ «Полтавапошук») у встановленому законом порядку звернулося до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Полтавській області за адресою: 36000, м. Полтава, вул. Сапіго, 6, (0532) 2-05-28 (0532-2) 7-39-43, для реєстрації іншого речового права, а саме- договору оренди землі. Дані реєстраційні дії було проведено державним реєстратором Виконавчого комітету Полтавської міської ради Полтавської області Тандур Аліною Сергіївною, чим фактично підтверджено право землекористування .

Суд акцентує увагу, що згідно існуючої судової практики ( Постанова КЦС ВС від 01 червня 2020 року по справі № 396/1517/18, провадження № 61-6240св19 (ЄДРСРУ № 89564168) визначено момент виникнення права землекористування: « Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». За змістом статей 18, 20 цього Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Отже, строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.».

Таким чином, правове значення державної реєстрації полягає в тому, що правочин (договір), який підлягає державній реєстрації, є вчиненим (укладеним) з моменту її проведення.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17 (провадження 14-338цс19). Позивачем не надано суду належних доказів стосовно фактів порушення чинного законодавства державним реєстратором при проведенні державної реєстрації права землекористування відповідачем 1.

Суд також звертає увагу на те, що Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суд від 31 березня 2021 року по справі № 922/1431/20 визначено: « …Щодо посилання на постанову від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, в якій Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ст. 377 ЦК України ст. 120 ЗК України передбачає автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі або споруди, і ці норми мають імперативний характер; отже, передбачають перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, то колегія суддів звертає увагу на п. 8.16, 8.17 вказаної постанови, в яких зазначено, що наведені вище земельно-правові та цивільно-правові норми встановлюють, що перехід майнових прав до іншої особи тягне за собою перехід до неї і земельних прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування; розмір цієї частини земельної ділянки має визначатися на основі державних будівельних норм та санітарних норм і правил; таким чином, особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача - власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній…

…Колегія суддів зазначає, що рішення про затвердження технічної документації з інвентаризації земельної ділянки …..належить до тих актів, які не підлягають скасуванню, оскільки є виконаним з моменту його прийняття, не потребують вчинення дій для його виконання…»

Тобто прийняття рішення відповідачем - державним реєстратором Виконавчого комітету Полтавської міської ради Полтавської області Тандур Аліною Сергіївною індексний номер 48765847 від 19.09.2019 року та вчинення нею запису № 33303494 про реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :10:004:0401 за ТОВ «Полтавапошук» є лише юридичною необхідністю внаслідок укладеного на законних підставах договору між відповідачем Полтавською міською радою та відповідачем 1(ТОВ «Полтавапошук») від 26.07.2019 року, для можливості цими суб`єктами здійснювати свої права та обов`язки.

Крім того, приписи ч. 1 ст. 236 ЦК України щодо моменту недійсності правочину (будь-якого: нікчемного чи оспорюваного) не передбачають можливість іншого різного визначення моменту недійсності правочину, у тому числі, залежно від моменту прийняття судового рішення. Єдиною нормою, яка визначає момент недійсності правочину є ч. 2 ст. 236 ЦК України, відповідно до якої нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно ч.3 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Тобто позовні вимоги позивача в частині визнання недійсним договору оренди землі та скасування його реєстрації, належним чином не довів та не ствердив допустимими і належними доказами, що відповідач 1 ( ТОВ «Полтавапошук») також більше двох років незаконно сплачує орендну плату за цю земельну ділянку в розмірі 33 921,00 грн. щомісячно і інший відповідач Полтавська міська рада отримував і отримує орендну плату надміру сплачених в результаті нібито незаконного користування нею неналежним користувачем.

Позивач не надав доказів та належних пояснень, чому земельною ділянкою кадастровий номер :10:004:0401 весь цей час користуватися саме позивач, при цьому не сплачував орендну плату за неї, але самостійно подав до ГУ ДПС у Полтавській області, Управління у м. Полтаві, ДПІ у м. Полтаві (м. Полтава) податкову декларацію з плати за землю зі зменшенням сплати за землю саме з липня 2019 року.

Згідно ч. 4 ст.75 ГПК України,відповідно до постанови Другого апеляційного адміністративного суду по справі №440/5114/20 ( набрала законної сили 11.06.2021 року) встановлено, що : «..ТОВ «Полтаваагропромінвест» подано до ГУ ДПС у Полтавській області, Управління у м. Полтаві, ДПІ у м. Полтаві (м. Полтава) податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2020 рік від 20.02.2020, у якій відповідачем самостійно визначено річну суму орендної плати за земельні ділянки з кадастровими номерами :10:004:0093 та :10:004:0402 у розмірі 363214 грн. 48 коп., у тому числі, щомісячно з січня 2020 року по листопад 2020 року у розмірі 30267 грн. 87 коп. та за грудень 2020 року у розмірі 30367 грн. 91 коп. /а.с. 15/…

….11.03.2020 ТОВ «Полтаваагропромінвест» подано до ГУ ДПС у Полтавській області, Управління у м. Полтаві, ДПІ у м. Полтаві (м. Полтава) уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2019 рік від 11.03.2020, якою зменшено податкові зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності за 2019 рік, зокрема, відповідачем самостійно визначено річну суму орендної плати у розмірі 494492 грн. 27 коп., у тому числі, з січня 2019 року по червень 2019 року у розмірі 50927 грн. 05 коп. щомісячно, за липень 2019 у розмірі 37590 грн. 62 коп., та з серпня 2019 року по грудень 2019 року у розмірі 30267 грн. 87 коп. щомісячно /а.с. 145-147/.

На підставі викладеного за Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОЛТАВААГРОПРОМІНВЕСТ" рахується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб в сумі 222477,22 грн., що виник внаслідок несплати відповідачем самостійно узгоджених податкових зобов`язань по податковим деклараціям з плати за землю за 2019 рік та 2020 рік, а також внаслідок несплати пені в сумі 507,78 грн....»

Фактично викладені вище обставини не потребують доведення того, що позивач ( ТОВ «Полтаваагропромінвест») визнало факт користування та надання йому в оренду земельних ділянок з липня 2019 року, одна з яких виникла внаслідок поділу, та другою, яка в позивача в оренді з 2015 року позивач просто продовжує користуватися, але не сплачує орендну плату за обидві земельні ділянки.

Позивач визнавши факт передачі в оренду земельної ділянки по вул. Квітки Цісик, 15ж, пл. 2,5871га, кадастровий номер :10:004:0401 за відповідачем 1 (ТОВ «Полтавапошук»), та самостійно знизивши свої податкові зобов`язання з орендної плати, в зв`язку з переходом права оренди на земельну ділянку до дідповідача1, визнав ( погодив) факт законності права власності на нерухоме майно та правомірності землекористування за відповідачем 1 (ТОВ «Полтавапошук»).

Станом на 11.03.2020 року так і на момент розгляду судової справи по суті позивач не надав належних доказів про визнання незаконними та скасування у суді рішення Полтавської міської ради ( позачергова двадцять п`ята сесія сьомого скликання) від 12 липня 2019 року стосовно оренди двох земельних ділянок, а самостійно узгодивши свої податкові зобов`язання саме з липня 2019 року лише ствердив ці факти, що додатково доводять висновки постанови Другого апеляційного адміністративного суду по справі №440/5114/20 .

Позивач за адресою: м. Полтава, вул. Квітки Цісик, 15, проводить господарську діяльність, а також не сплачує орендну плату за земельну ділянку :10:004:0401 за адресою:м. Полтава, вул. Квітки Цісик, 15ж, якою фактично користується Відповідач 1. Тобто права позивача вищезазначений договір оренди укладений відповідачем 1 взагалі не порушує, в зв`язку з чим немає правових підстав для визнання цього договору недійсним.

Обгрунтування позивача своїх вимог тим, що загальні збори учасників ТОВ «Полтаваагропромінвест» у вказаний період та напередодні не призначались та не проводились, не відповідають вимогам чинного на той час законодавства.

Загальні збори учасників проводилися регулярно. У період виходу зі складу учасників ОСОБА_2 у січні 2019 року проводилися загальні збори учасників вищезазначеного ТОВ, на яких окрім інших питань також було затверджено річний звіт ТОВ за 2018 рік, та було розподілено чистий прибуток, а також затверджені суми виплати дивідендів учасникам. Також проводилися загальні збори у лютому 2019 року. Такі твердження позивача в розумінні ст.91 ГПК України є недоведеними.

Судом встановлено, що колишній учасник товариства гр. ОСОБА_2 після свого виходу зі складу учасників ТОВ «Полтаваагропромінвест» отримав лише частину нерухомого майна балансовою вартістю 76 358,23 грн. (окремий об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 ), яке раніше знаходилося в статутному капіталі ТОВ «Полтаваагропромінвест» і її розмір є меншим ніж 40 %. Твердження у судовому засіданні представника позивача про отримання колишнім учасником товариства гр. ОСОБА_2 розміра чатки більш як 50% та 70% є безпідставними.

Фактично у позивача (ТОВ «Полтаваагропромінвест») , після виходу ОСОБА_2 зі складу учасників, залишалося наступне:

1. Частина нерухомого майна ( окремий об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 ), балансовою вартістю 146078, 80 грн. ( 222437,03-76358,23= 146078,80), яке знаходилося в статутному капіталі цього товариства та відповідала розміру більше 60 %;

2. Транспортні засоби балансовою вартістю 29154,13 грн, які знаходилися в статутному капіталі цього товариства;

3. Всі корпоративні права, тобто частка статутного капіталу в розмірі 50%, що відповідають 26 950,00 грн. ( двадцять шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят грн 00 коп. ) МАЙНОВОГО ВКЛАДУ, в тому числі за рахунок нерухомого майна в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Банно-оздоровчий центр «Добриня» () ( де гр.. ОСОБА_3 з 1 червня 2019р. на даний час також являється директором);

4. Всі основні засоби, які були придбані за час діяльності даного товариства та грошові кошти на розрахункових рахунках .

Тобто після виходу зі складу учасників ТОВ «Полтавагропромінвест» ОСОБА_2 отримав частину свого майнового внеску лише 76 358,23 грн., а в ОСОБА_3 залишилося майно загальною балансовою вартістю на суму 202182,93 грн. (146078, 80 + 29154,13+26 950,00=202182,93) і плюс основні засоби та грошові кошти на рахунках. Даний розрахунок підтверджується наданим позивачем Статуту ТОВ «Полтаваагропромінвест»

Твердження позивача, що ОСОБА_2 після виходу отримав більше 50% відсотків вартості чистих активів Товариства взагалі не відповідає дійсності, так як спростовується наданими самим позивачем доказами.

Враховуючи факт виходу зі складу учасників ТОВ «Полтаваагропромінвест», на виконання Статуту ТОВ ( наданого позивачем) та ст.24 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 року №2275-VIII директором ОСОБА_5 , який мав необхідний обсяг повноважень, було прийнято рішення №12 від 12 березня 2019 року (стор. 49 матеріалів справи) про розрахунок з учасником ТОВ «Полтаваагропромінвест» ОСОБА_2 , яких вийшов зі складу ТОВ та оформлено належний Акт приймання-передачі нерухомого майна від 12 березня 2019 року, а саме передачу окремого об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер нерухомого майна 101, балансова вартість якого дорівнювала тоді лише 76 358,23 коп. ( і складала лише 34,33%) за даними позивача ( ТОВ «Полтавагропромінвест»).

Твердження позивача про необхідність прийняття цього рішення лише загальними зборами учасників товариства не відповідає дійсності з огляду на ст.24 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 року №2275-VIII та згідно п. 10.4 Статуту ТОВ «Полтавагропромінвест» (т.1 а.с. 111 ) дане питання не відноситься до виключної компетенції загальних зборів учасників. Даним пунктом зазначено виключний перелік таких питань. Питання прийняття рішення про розрахунок з учасником який виходить зі складу засновників ТОВ не входить до виключної компетенції загальних зборів.. Директор не вправі приймати лише ті рішення, які обов`язкові для Учасників Товариства. На час здійснення розрахунку директор являвся органом управління Товариства і був призначений на посаду рішенням загальних зборів, був уповноважений Статутом товариства на прийняття такого рішення.

Суд акцентує увагу на існуючу з цього приводу судову практику: «..Вартість частини майна товариства, належна до сплати учаснику, що вийшов (виключений) з товариства, повинна визначатися з розрахунку вартості усього майна, яке належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення тощо з урахуванням майнових зобов`язань товариства..» (постанови КГС ВС у справах №924/27/18;№902/368/19;№903/744/19;№910/17473/16;№924/27/18).

Відповідно до чинного законодавства та Статуту позивача загальні збори не є ні суб`єктом права, ні органом, який здійснює представництво товариства, оскільки виконавчий орган - директор здійснює дії від імені Товариства.

Постановою КГС ВС від 07.07.2021 року по справі № 910/4446/20 визначено:

«..Відповідно до статті 167 Господарського кодексу України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

17.06.2018 набрав чинності Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», який визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників (частина 1 статті 1).

Згідно з статтею 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства. До компетенції загальних зборів учасників належать: 1) визначення основних напрямів діяльності товариства; 2) внесення змін до статуту товариства, прийняття рішення про здійснення діяльності товариством на підставі модельного статуту; 3) зміна розміру статутного капіталу товариства; 4) затвердження грошової оцінки негрошового вкладу учасника; 5) перерозподіл часток між учасниками товариства у випадках, передбачених цим Законом; 6) обрання та припинення повноважень наглядової ради товариства або окремих членів наглядової ради, встановлення розміру винагороди членам наглядової ради товариства; 7) обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства; 8) визначення форм контролю та нагляду за діяльністю виконавчого органу товариства; 9) створення інших органів товариства, визначення порядку їх діяльності; 10) прийняття рішення про придбання товариством частки (частини частки) учасника; 11) затвердження результатів діяльності товариства за рік або інший період; 12) розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів; 13) прийняття рішень про виділ, злиття, поділ, приєднання, ліквідацію та перетворення товариства, обрання комісії з припинення (ліквідаційної комісії), затвердження порядку припинення товариства, порядку розподілу між учасниками товариства у разі його ліквідації майна, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, затвердження ліквідаційного балансу товариства; 14) прийняття інших рішень, віднесених цим Законом до компетенції загальних зборів учасників.

Водночас пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю….»

Щодо пунктів 2, 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у подібних правовідносинах, викладено у постановах Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №922/3010/18, від 10.06.2020 у справі №922/2200/19, від 24.11.2020 у справі №905/173/20, від 30.07.2019 у справі №911/1394/18, від 18.06.2020 у справі №922/298/19, від 15.01.2020 у справі №910/3648/19, від 18.02.2021 у справі №910/15809/19, від 27.04.2021 у справі №910/3942/20 року.

Оскільки Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" набрав чинності 17.06.2018, то відповідні зміни до Статуту ТОВ "Полтаваагропромінвест» повинні були внесені до 17.06.2019 року.

Рішення 12 від 12 березня 2019 року про передачу учаснику його частки в статутному капіталі не є компетенцією Учасників Товариства, а тому було прийнято директором ТОВ «Полтавагропромінвест» у відповідності до Статуту. А підписання директором акту приймання-передачі - це лише повернення учаснику належного йому майнового внеску. Від імені Товариства підписувати будь-які документи без довіреності має право лише директор.

Відповідно до існуючої судової практики згідно Постанови від 08 червня 2021 року Великої Палати ВС по справі № 906/1336/19 : «З огляду на положення ч. 5 ст. 24 цього Закону учасник вважається таким, що вийшов із товариства, з дня державної реєстрації його виходу….Отже, акт приймання-передачі частки (або майна) є документом, що відображає волевиявлення сторін щодо передання володіння від учасника товариства до набувача частки…».

Крім того, юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи. (ч. 1 ст. 92 ЦК України).

Згідно п.10.12 Статуту Позивача Директор Товариства, діє від імені Товариства. Згідно п.5.4 та п. 7.3 Статуту Позивача, Товариство є власником свого майна, в тому числі й того, що передано учасниками. Товариство володіє, користується та розпоряджається власним майном.

Згідно з п.9.7 Статуту Позивача Учасник, який виходить з Товариства має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі Товариства. За домовленістю між Учасником та Товариством виплата вартості частини майна Товариства може бути замінена переданням в натурі.

Згідно постанови КГС України по справі № 922/1742/18 яка набрала законної сили: 21.07.2021року чітко зазначено: « Відповідно до ч. 1 ст. 115 ЦК господарське товариство є власником: 1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; 2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; 3) одержаних доходів; 4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 року №2275-VIII та Статутом Товариства встановлено обов`язок виплатити виключеному учаснику вартість частини майна товариства та частку прибутку, пропорційно його частці у статутному капіталі. Даний обов`язок покладається безпосередньо на Товариство.

Таким чином, з моменту виключення ОСОБА_2 зі складу учасників - у Товариства виникло зобов`язання зі сплати грошових коштів. Відповідальність за виконання такого зобов`язання Товариство несе самостійно як незалежний учасник цивільно- майнових відносин.

Розрахунок з учасником Товариства є обов`язком товариства,яке зобов`язане виплатити вартість частки учасника. Частка учасника має бути виплачена йому в безумовному порядку, незалежно від того, чи містять установчі документи відповідні положення.

Вихід учасника з товариства зумовлює припинення корпоративних відносин між учасником і товариством. Правовим наслідком виходу учасника є виникнення у товариства обов`язків щодо здійснення з ним розрахунків на його вимогу.

Рішення загальних зборів та інших органів управління господарського товариства, які є за своєю правовою природою актами, є дійсними, якщо у судовому порядку не буде встановлено інше, тобто існує презумпція легітимності рішень відповідних органів управління товариства.

Відповідно до існуючої судової практики Постановою ВП ВС від 08 жовтня 2019 року у справі №916/2084/17 визначено:

« ….Business Judgment Rule cуд не втручається в питання господарської діяльності компанії, не замінює її менеджмент і за загальним правилом не може оцінювати бізнес-рішення з точки зору ефективності

Юридична особа як власник майна формує свою волю через рішення її органів. Власник може розпоряджатися майном на власний розсуд (дарувати, відчужувати за будь-яку оплату, …….).

Учасник (акціонер) не є органом юридичної особи і не є власником майна юридичної особи

Потрібно дотримуватися балансу інтересів учасників товариства (які не збігаються) та самого товариства»

Постанова ВП ВС від 03 грудня 2019 року у справі №904/10956/16, провадження 12-90гс19

« 81. … інтереси товариства можуть не збігатися з інтересами окремих його учасників, а інтереси учасників товариства також не завжди збігаються (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17 та від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16). Тому, вирішуючи питання щодо ефективності обраного позивачем способу захисту, суди мають враховувати баланс інтересів усіх учасників і самого товариства, уникати зайвого втручання в питання діяльності товариства, які вирішуються виключно рішенням загальних зборів учасників товариства, надавати оцінку добросовісності інших учасників, права яких в разі задоволення позовних вимог можуть бути порушені…»

Позовні вимоги щодо внутрішніх документів відповідача 1 (ТОВ «Полтавапошук»), а саме до локальних рішень товариства оформлених документами у формі акту приймання передачі від 12 березня 2019 року та протоколу №1 від 13 березня 2019 року, взагалі не обґрунтовані яким чином порушують права і законні інтереси позивача, а також якими доказами це стверджується. Позивач (ТОВ «Полтаваагропромінвест» та його учасник гр. ОСОБА_3 ) не являються ні посадовими особами, ні учасниками відповідача 1 ( ТОВ «Полтавапошук») в розумінні ст. 237 ЦК України та положень ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», в зв`язку з чим наявна безпідставність таких вимог позивача.

Згідно Постанови КГС ВС у справі N 904/686/19,а також актуальної практики розгляду корпоративних спорів Верховним Судом у 2020 - 2021 роках (за посиланням (https://supreme.court.gov.ua/userfiles/media/new_folder_for_uploads/supreme/Ogliad_korporatyv_KGS__2020.pdf)

Скорочений строк позовної давності строком в 1 (один) рік визначено щодо вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства, що встановлений п. 8 ч. 2 ст. 258 ЦКУ, який набув чинності 17.06.2018 року відповідно до Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", застосовується до оскарження рішень ТОВ та ТДВ .

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно Витягу з рішення Полтавської міської ради (двадцять перша сесія сьомого скликання) від 19 лютого 2019 року ( стор. 135 матеріалів справи) п. 9, окрім того, що надано дозвіл на поділ земельної ділянки площею 56842 кв.м. кадастровий номер земельної ділянки :10:004:0335 на дві земельні ділянки:

згідно п.9.1. З метою впорядкування адресного плану :

· земельній ділянці орієнтовною площею 2,5871 га…. та об`єктам нерухомого майна, розташованій на ній надати адресу АДРЕСА_4 ;

· земельній ділянці орієнтовною площею 3,0971 га…. та об`єктам нерухомого майна, розташованій на ній надати адресу АДРЕСА_4 .

· Таким чином об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01 за адресою : АДРЕСА_4 рішенням сесії було поділено на два об`єкти нерухомого майна та було надано їм дві окремі адреси.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно наданих позивачем доказів ( стор. 125-126, стор.136-137 матеріалів справи) після присвоєння двом окремим об`єктам нерухомого майна двох різних адрес. Саме позивачем ТОВ «Полтаваагропромінвест» зареєструвало 07 березня 2019 року за собою два об`єкти нерухомого майна:

1. Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101 за адресою Полтавська обл. м. Полтава, вулиця Квітки Цісик, 15

2. Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101 за адресою Полтавська обл. м. Полтава, вулиця Квітки Цісик, 15ж

Державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр майнових прав» Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області Даньшиною Алінію Віталіївною було сформовано два витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 11 березня 2019 року та передано ці витяги Позивачеві

Прохання Позивача скасувати рішення державного реєстратора Даньшиної А.В. за номером 45876843 від 11.03.2019 року. стосується саме реєстраційного номеру об`єкту нерухомого майна 101 за адресою Полтавська обл. м. Полтава, вулиця Квітки Цісик, 15, що і належить Позивачеві. Дана державна реєстрація була проведена на виконання рішення сесії Полтавської міської ради та згідно поданих Позивачем документів.

Суд звертає увагу на дотримання процедури та хронології з боку учасника товариства ОСОБА_2 щодо процедури державної реєстрації права власності нерухомого майна регламентується Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127.

12 березня 2019 року Державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр майнових прав» Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області Даньшиною Алінію Віталіївною було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна за номером 101 за адресою, АДРЕСА_4 за ОСОБА_2 про що надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності .

13 березня 2019 року Державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр майнових прав» Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області Даньшиною Алінію Віталіївною було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна за номером 101 за адресою, м. Полтава, вул. Квітки Цісик, 15ж за ТОВ «Полтавапошук» та надано нам витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Дана реєстраційна дія проведена на підставі рішення реєстратора №45943636 від 14.03.2019 року, номер запису про право власності 30681159.

Даний факт спростовує твердження позивача, що за ОСОБА_2 взагалі попередньо не реєструвалось право власності, і підтверджує правомірність набуття у власність нерухомого майна за номером 101 за адресою, АДРЕСА_4 за відповідачем 1 (ТОВ «Полтавапошук»).

В цій частині свої позовні вимоги позивач належним чином не обґрунтовує та допустимими доказами не стверджує, фактично у цьому випадку відповідач 1 є добросовісним набувачем даного нерухомого майна з моменту проведення державної реєстрації.

Згідно ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", сформульовано підстави для відмови в державній реєстрації прав: заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем.

Так, Постановою ОП КГС ВС від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18, якою визначено, що відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

Згідно Постанови ОП КГС ВС від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18:

«? П. 1 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

? Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

? За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає…»

Такого самого висновку дійшла колегія суддів в Постанові КГС ВС від 21.01.2021 у справі № 910/27779/14

Постанова КГС ВС від 23.06.2020 у справі № 922/2589/19 ухвалена згідно з нормами Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020, статтею 26 Закону України № 1952 викладеній у новій редакції. Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України № 1952 (в редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Представник позивача у суді яким чином не пояснив та не спростував те , що директор позивача неодноразово звертався зі скаргами до Міністерства юстиції України з аналогічними проханнями три рази на незаконність дій Державного реєстратора Даньшиної А.В., Комунального підприємства «Реєстраційний центр майнових прав» Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області до Міністерства Юстиції України, разом із заявою скаржник повинен був подати докази того, що його права були порушені внаслідок оскаржуваного рішення держреєстратора. Якщо скаржник не доведе порушення свого права, у задоволені його скарги буде відмовлено. В зв`язку з чим, Наказом міністра юстиції №4399/7 від 28.12.2019 року на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 03.12.2019 року, Позивачу було відмовлено у задоволенні його скарг. Дані обставини встановлені також ухвалою Полтавського апеляційного суду по справі № 554/2533/20 номер провадження 11-сс/814/353/20, яка набула законної сили 28 квітня 2020 року.

Представником позивача у суді не надано будь-яких пояснень та доказів на доведення позовних вимог скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Верховода Костянтина Вікторовича про державну реєстрацію прав з одночасним припиненням права власності за відповідачем 1 (ТОВ «Полтавапошук») та скасувати номер запису 38846446, витребувати з незаконного володіння відповідача 1(ТОВ «Полтавапошук») у власність позивача (ТОВ «Полтаваагропромінвест») групу нежитлових приміщень (підвал) Р1-1, загальною площею 581 кв.м. складова частина об`єкта нерухомого майна: ганок р1, р2, р4 за адресою: м. Полтава, вул. Квітки Цісик,15 ж.

Суд дослідивши докази по справі прийшов до висновку, що позивач ставить свої позовні вимоги щодо об`єкту загальною площею 581 кв.м., в той час коли належний відповідачу 1 об`єкт нерухомого майна має інші ознаки.

Належний відповідачу 1 окремий об`єкт нерухомого майна має свій реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, і відповідач 1 (ТОВ «Полтавапошук») являється власником на законних підставах з 23.10.2020 року, і цей об`єкт нерухомого майна знаходиться на ним орендованій земельній ділянці кадастровий номер :10:004:0401 за адресою: АДРЕСА_4 , за яку відповідач 1 сплачує орендну плату і користується нею на законних підставах.

Позивачем в своїй позовній заяві взагалі не надано жодних пояснень та обґрунтувань цих позовних вимог, взагалі не пояснив такі свої незрозумілі позовні вимоги та не надав жодного підтвердження, що дане майно хоч коли небудь належало чи то було у користуванні у позивача, і взагалі не зрозуміло з яких підстав позивач (ТОВ «Полтаваагропромінвест») повинно стати власником цього об`єкту нерухомого майна.

Фактично позивач, взагалі ніколи не був власником, користувачем, ніколи не мав жодного відношення до належного Відповідачу 1 даного окремого об`єкту нерухомого майна, і не будучи ніяким чином пов`язаним з цим окремим об`єктом нерухомого майна реєстраційний номер 101, групи нежитлових приміщень (підвал) Р1-1, загальною площею 581,6 кв.м., складова частина об`єкта нерухомого майна: ганок р2, рЗ, р4, що знаходиться за адресою: 36010, Полтавська обл. м. Полтава, вул. Квітки Цісик, 15ж, ставить протиправні вимоги про витребування майна із незаконного чужого володіння у власність позивача (ТОВ «Полтавагропромінвест»).

Взагалі з цього приводу у позивача відсутні письмові докази у розумінні ст.91 ГПК України, витяги з реєстрів тощо, які доводять, що саме це майно належало позивачеві. При цьому позивач не надає доказів суду про порушення відповідачем порядку державної реєстрації прав згідно ст.220 ЦК України та ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Суд першої інстанції має на це відреагувати та визнати дані позовні вимоги протиправними, незаконними та відмовити позивачеві в заявлених позовних вимогах.

Постанова КГС ВС від 30.08.2019 у справі №914/970/18 яка зазначила, що витребування майна із чужого незаконного володіння передбачено статтями 16, 387 Цивільного кодексу України саме як форма захисту права власності, а не як окреме оборотоздатне майнове право, яке може відчужуватися в порядку положень статті 656 цього Кодексу, на користь інших осіб, зважаючи, що речові права безпосередньо пов`язані із конкретною річчю і переходять у зв`язку з переходом зазначених об`єктів; на підтвердження наявності у позивача суб`єктивного матеріального права на витребування майна із чужого незаконного володіння позивач повинен надати суду відповідні належні докази, що підтверджують його право на зазначене майно». Також в цій частині позовні вимоги позивача щодо визнання його власником даного нерухомого майна є передчасними, оскільки не можуть самостійно реалізовуватись позивачем.

Право власності на окремий об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 101 за адресою: АДРЕСА_4 у нашого підприємства виникло 13.03.2019 року на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 12.03.2019 року від гр. ОСОБА_2 як внесок нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 на праві власності на законних підставах, до статутного капіталу ТОВ «Полтавапошук».

На даний час за свідченнями відповідача 1 балансова вартість нашого нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 становить 14 969 181, 86 грн.( чотирнадцять мільйонів дев`ятсот шістдесят дев`ять тисяч сто вісімдесят одна грн. 86 коп), і таким чином балансова вартість майна взагалі не співмірна з вказаною у позовній заяві колишньою вартістю майна в сумі 76 358,00 (сімдесят шість тисяч триста п`ятдесят вісім грн 23 коп), заявленою позивачем.

Згідно Постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 521/8368/15-ц (61-17779св18) зазначено, що конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до частини першої статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Наведені положення Конституції України та Конвенції слід розуміти таким чином, що власник майна також не може бути протиправно обмежений у здійсненні прав на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

При цьому, однією з підстав для відмови у державній реєстрації прав згідно п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону може бути наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно.

Так як відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: м. Полтава, вул. Квітки Цісик, 15ж, містять інформацію про чинні обтяження іпотечного майна, то відсутні підстави для задоволення вимог Позивача про передачу у йому власність обтяжене нерухоме майно.

В частині нерухомого майна яке перебуває в обтяженні суд зазначає наступне. Згідно ЗУ "Про іпотеку", іпотека виникає на підставі договору, а права іпотекодержателя за таким іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення (ст.З). При цьому, приватним нотаріусом при посвідченні вказаного Договору виконано вимоги ст. 24 Закону України "Про іпотеку" та внесено відомості до державного реєстру за відповідним номером.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права і обов`язки) виникає між іпотекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням). Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Відповідно до частин 1, 2 статті 3 Закону України "Про іпотеку" (у редакції Закону на момент укладення договору іпотеки) іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про іпотеку" (у редакції Закону на момент укладення договору іпотеки) обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку" (у редакції Закону на момент укладення договору іпотеки) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

З аналізу наведених норм вбачається, що іпотекодержатель набуває права майнової вимоги на підставі іпотечного договору з моменту його нотаріального посвідчення/державної реєстрації. Реалізація цього права іпотекодержателем (задоволення забезпеченої іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання відбувається шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до статей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку», одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки, яким фактично хоче в незаконний спосіб заволодіти позивач.

В силу ст. 3 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Отже, запис у державному реєстрі про право іпотеки є офіційним визнанням такого права, підтвердженням його достовірності, захисту від права пріоритету перед вимогами третіх осіб, підтвердженням дотримання вимог про обов`язковість державної реєстрації окремих прав, до яких віднесено право іпотеки (п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону).

Обов`язковість запису про право іпотеки у державному реєстрі випливає із прямого припису ст. 3 Закону України "Про іпотеку", згідно якої взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Крім того, Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 цього Закону містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України, які абсолютно не усвідомлені позивачем.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст.3 закону «Про іпотеку»). Так, згідно із зазначеною нормою іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання (абз. 2 ч. 1 ст. 17 закону «Про іпотеку»).

Згідно вимог ст. 2 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 року №2275-VIII та ч.3 ст.96 ЦК України, так як учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за її зобов`язання, а юридична особа не несе відповідальність за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, визначених установчими документами та законом. Фактично своїм позовом позивач ототожнює колишнього учасника товариства гр.. ОСОБА_2 з відповідачем 1 (ТОВ «Полтавапошук»), зазначаючи незаконні вимоги до добросовісного набувача майна.

Суд звертає увагу на той факт, що підтверджується наданими позивачем доказами, та не заперечується позивачем, що зазначене нерухоме майно з реєстраційним номером 101 за адресою: АДРЕСА_4 знаходилося у власності Позивача, як Статутний капітал. Дане майно вибуло з власності Позивача, як частка учасника в статутному капіталі, і відповідно згідно реєстраційних документів у позивача було зменшено статутний капітал при виході ОСОБА_2 зі складу учасників за рахунок розрахунку з ним. Дане нерухоме майно витребовується Позивачем у протиправний спосіб оминаючи Статутний капітал та з фактичню втратою майна засновником (учасником) ТОВ «Полтавапошук» гр. ОСОБА_2 так і самому відповідачу1.

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 серпня 2021 року по справі № 910/16519/20 визначено, що «..До спірних правовідносин потрібно застосовувати принцип "заборони суперечливої поведінки", який базується на тому, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці та ст. 13 ЦК України про заборону зловживання правами…. (такий висновок відповідає висновку, викладеному у постанові суду касаційної інстанції від 09.06.2021 у справі № 911/3039/19)…

При цьому, необхідно зазначити, що суди повинні уникати зайвого втручання в питання діяльності товариства, які вирішуються рішенням відповідного органу товариства...

Доктрина "venire contra factum proprium" (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини "venire contra factum proprium" лежить принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 09.06.2021 у справі № 911/3039/19).

Принцип заборони суперечливої поведінки базується на тому, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці, а також ст. 13 ЦК України про заборону зловживання правами (такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 09.06.2021 у справі № 911/3039/19)…..»

Позивач не довів, належними та допустимими доказами, що відповідач 1 (ТОВ "Полтавапошук") та його учасник гр. ОСОБА_2 діяли недобросовісно і нерозумно, та з порушенням вимог чинного законодавства України.

Інші аргументи сторін були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, .а які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна вста.овити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233,237-238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено та підписано: 19.11.2021

Суддя Кльопов І.Г.