РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

22.12.2021Справа № 910/12932/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Дупляченко Ю.О., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Сушиної Марини Сергіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, Україна, )

про стягнення 75 000, 00 грн,

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Фізична особа-підприємець Сушина Марина Сергіївна (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач) про стягнення 75 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору про закупівлю протигазів №9 від 15.03.2021 в частині прийняття поставленої продукції, що потягло за собою порушення строків поставки з боку позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи по суті призначено на 13.10.2021, залучено до участі у справі Міністерство оборони України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

13.10.2021 до відділу діловодства суду представником Військової частини НОМЕР_2 подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з тих підстав, що всупереч умовам договору позивач у визначений строк не повідомила відповідача про поставку товару, також відповідач мав право відмовитись від прийняття поставленого позивачем товару, оскільки такий був неналежній якості, та всупереч умовам закупівлі країна-виробник товару Російська Федерація, тому відповідач скористався своїм правом на одностороннє розірвання правочину шляхом надсилання позивачеві відповідного листа.

У судовому засіданні 13.10.2021 судом оголошено перерву розгляду справи по суті до 03.11.2021.

02.11.2021 на електронну пошту суду від представника Фізичної особи-підприємця Сушиної Марини Сергіївни надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що згідно з наданою відповіддю (лист №2142 від 07.05.2021) відповідачем серед причин відмови у прийнятті товару не зазначено про країну-виробника товару, надання (направлення) зразку продукції відповідачем не передбачено умовами договору, тому перелічені обставини не могли бути підставами для відмови у прийнятті продукції, сторони не досягли згоди щодо розірвання договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 судом відкладено розгляд справи по суті до 01.12.2021.

У судовому засіданні 01.12.2021 судом оголошено перерву розгляду справи по суті до 22.12.2021.

У судовому засіданні 22.12.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, в свою чергу представник відповідача проти задоволення позову заперечив, просив відмовити.

У судовому засіданні 22.12.2021 оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва.

ВСТАНОВИВ:
04.02.2021 Військовою частиною НОМЕР_2 на веб-порталі https://prozorro.gov.ua розміщено оголошення про проведення спрощеної процедури закупівлі № UA-2021-02-04-010189-a.

Предмет закупівлі: "25 штук; Протигаз шланговий ПШ-1С; Місце поставки товарів або місце виконання робіт чи надання послуг: вул. Качалова 3, Київ, м. Київ, 03126, Україна; Строк поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг: 15 червня 2021; ДК 021:2015: 35814000-3 Протигази".

За результатами проведення процедури закупівлі переможцем визначено фізичну особу-підприємця Сушину Марину Сергіївну.

15.03.2021 між Військовою частиною НОМЕР_2 (далі замовник) та фізичною особою-підприємцем Сушиною Мариною Сергіївною (далі постачальник) укладено договір №9 про закупівлю за державні кошти (далі договір), за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язується у 2021 році поставити замовникові засоби індивідуального захисту за кодом ДК 021-2015 - 35814000-3 протигази, згідно специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток 1 до договору).

Згідно п. 1.2 договору продукцію постачальник зобов`язується поставити у асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток 1 до договору), а замовник - прийняти і оплатити таку продукцію.

В пункті 2.1 договору визначено, що постачальник повинен поставити замовнику передбачену цим договором продукцію, якість якої відповідає вимогам діючих ГОСТ, ТУ, іншим вимогам, передбаченим чинним законодавством України для даної групи продукції та буде в установленому законодавством порядку підтверджена документами.

Постачальник гарантує відповідність поставленої продукції умовам договору та діючій нормативно-технічній документації протягом гарантійного строку (пункт 2.2 договору).

Гарантійний строк продукції, зазначений на етикетках, упаковці або в інших документах, що додаються до неї, та становить не менше 12 місяців.

У разі невідповідності продукції вимогам діючих ГОСТ, ТУ, постачальник здійснює їх заміну на продукцію належної якості. Всі витрати щодо заміни продукції на доброякісну відносяться на рахунок постачальника (пункт 2.4 договору).

Ціна договору становить 75 000 (сімдесят п`ять тисяч гривень 00 копійок) гривень, в тому числі ПДВ 0 (нуль гривень 0 копійок) гривень. Ціна за одиницю продукції - відповідно до специфікації (пункт 3.1 договору).

У відповідності до п. 4.1. договору розрахунки за фактично поставлену продукцію проводяться протягом 30 (тридцяти) робочих днів (за умов надходження бюджетних коштів на рахунок військової частини НОМЕР_2 за даним кодом видатків) з дати підписання сторонами видаткової накладної на поставлену продукцію.

До рахунку додаються:

- акт приймання-передачі (додаток 22 Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 №440 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.09.2017 за №1192/31060;

- сертифікати (паспорти) на кожну одиницю товару;

- видаткова накладна (п. 4.2. договору).

Поставка продукції здійснюється з дати набрання чинності договором але не пізніше 15 червня 2021. Місцем поставки (передачі) продукції є адреса: м. Київ, вул. Відпочинку 9а (пункт 5.1 договору).

Постачальник, не пізніше ніж за три доби, письмово повідомляє (надає оповіщення) замовника про дату постачання продукції (пункт 5.2 договору).

Продукція постачається в упаковці (тарі), яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт та зберігання в межах термінів, установлених цим договором. Разом з продукцією постачальник надає документи, що підтверджують якість поставленої продукції (пункт 5.3 договору).

Постачальник зобов`язаний поставити продукцію замовнику на умовах DDP відповідно до міжнародних правил з тлумачення термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року (пункт 5.4 договору).

Постачальник гарантує зберігання продукції в межах гарантійного терміну, встановленого вимогами діючих ГОСТ, ТУ (пункт 5.6 договору).

Замовник має право достроково розірвати цей договір у разі невиконання зобов`язань постачальником шляхом направлення йому письмового повідомлення (п.п. 6.2.1. п. 6.2. договору).

На поставлену продукцію, замовником складається акт приймання-передачі (додаток 22 Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 №440 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.09.2017 за №1192/31060), за участі (за необхідності) представника постачальника (пункт 5.7 договору).

У разі виявлення замовником продукції неналежної якості або неналежної кількості продукції, постачальник за свій рахунок здійснює додаткову поставку належної кількості продукції або їх заміну на продукцію належної якості протягом 10 (десяти) робочих днів.

Продукція, яку поставлено з порушенням умов договору, не вважається прийнятою. Всі витрати, які при цьому виникають, несе постачальник (пункт 5.8 договору).

Датою виконання зобов`язання по постачанню продукції є дата підписання замовником видаткової накладної (пункт 5.9 договору).

Приймання продукції за кількістю та якістю в усіх випадках, неврегульованих договором, здійснюється згідно з вимогами чинного законодавства України (пункт 5.10 договору).

Пунктом 6.1.2. договору погоджений обов`язок замовника приймати поставлену продукцію згідно з видатковою накладною та складати акт приймання-передачі.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до "01" грудня 2021 року, а в частині проведення розрахунків, до повного їх завершення, в частині гарантійних зобов`язань - протягом гарантійного терміну (пункт 10.1. договору).

Специфікацією до договору (додаток №1) узгоджено поставку товару протигаз шланговий ПШ-1С у кількості 25 шт. вартістю 3000, 00 грн. загальна кількість 75000, 00 грн.

На виконання умов договору 30.03.2021 позивач направила відповідачу продукцію (протигаз шланговий ПШ-1С у кількості 25 шт. вартістю 3000, 00 грн. у загальній кількості 75000, 00 грн) згідно експрес-накладних №7910, №0361.

Втім, відповідач поставлену продукцію не прийняв та направив позивачу лист №1885 від 20.04.2021, у якому повідомив, що під час здійснення приймання продукції комісією Військової частини НОМЕР_2 було виявлено порушення умов договору щодо вимог якості та гарантійного строку зберігання продукції, вимог наявності відповідних документів на продукцію, що постачається, вимог щодо упаковки (тари), в якій постачається товар та надання відповідних документів на підтвердження якості продукції та просив здійснити постачання продукції протягом 10 робочих днів.

23.04.2021 позивач надала відповідь вих. №230421-1 на лист №1885 від 20.04.2021, в якій зазначила про безпідставність причин відмови відповідача прийняти поставлену продукцію та про відсутність складеного відповідачем акту невідповідності (дефектного акту) та/або вмотивованої відмови від підписання супровідних документів.

07.05.2021 відповідач, в свою чергу, надіслав позивачу лист, у якому зазначив про чергове невиконання позивачем умов договору щодо надання повного пакету документів, передбаченого п. 4.2. договору, сертифікатів (паспортів) на кожну одиницю товару, які б підтверджували якість поставленого товару та запропонував представити зразок продукції, яка має бути поставлена за умовами договору.

Як вбачається з листа №240521-1 від 24.05.2021, позивач надала відповідачу відповідний зразок продукції, з одночасним проханням в найкоротший термін повідомити про дату здійснення постачання продукції.

За результатами перевірки наданого зразку продукції та відповідних документів 14.06.2021 уповноваженими представниками відповідача складено акт приймання продукції за якістю з викладеним висновком комісії: "після ретельного огляду наданого зразку та документів відповідності виникають сумніви, що надана продукція відповідає вимогам зразку, який було надано для отримання сертифікатів, які підтверджують якість продукції. При використанні наданого зразку за прямим призначенням можуть мати місце непередбачені наслідки для життя та здоров`я особового складу, який буде його використовувати".

23.06.2021 позивач надала відповідь №230621-1 на лист №2571 від 14.06.2021, у якій зазначила, що ретельно переглянувши всі зауваження, зафіксовані комісією позивача, надіслала їх виробнику ТОВ "Промспецтех", та повідомила про ведення переговорів, за результатом яких буде прийнято рішення про можливість поставки протигазів ПШ-1С.

22.06.2021 військова частини НОМЕР_2 направила фізичній особі-підприємцю Сушиній Марині Сергіївні повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку.

Крім того на веб-сайті https://prozorro.gov.ua (закупівля UA-2021-02-04-010189-a) відповідачем був розміщений протокол №67 щодо прийняття рішення уповноваженою особою про розірвання договору №9 від 15.03.2021 в односторонньому порядку.

Так, позивач зазначає, що в порушення умов п. 5.7, 5.8, 6.1.2 договору відповідач безпідставно відмовився прийняти поставлену продукцію, у зв`язку з чим звернулась до суду з позовом про зобов`язання відповідача прийняти продукцію на підставі ч. 4 ст. 690 Цивільного кодексу України.

В свою чергу, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, зокрема з тих підстав, що приймання продукції за кількістю та якістю в усіх випадках, неврегульованих договором, здійснюється згідно з вимогами чинного законодавства, при чому в момент доставки відповідачем були виявлені дефекти окремих деталей виробів та відсутність повного комплекту документів, передбаченого п. 4.2. договору, що зумовило необхідність розірвати з боку відповідача договір в односторонньому порядку.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Примусове виконання зобов`язання в натурі - спосіб захисту цивільного права, який випливає із загального принципу повного та належного виконання зобов`язання. Цей спосіб полягає у зобов`язанні вчинити дію або утриматися від дій, незалежно від застосування до неї інших заходів впливу (відшкодування збитків, пені, накладення штрафу).

Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №911/2793/18.

Згідно зі статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 цієї ж статті унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Особливості укладання договорів за державним замовленням (державних контрактів) визначаються Законом України "Про публічні закупівлі" та Законом України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони".

Відповідно до пункту 6 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Згідно з п.п.1, 2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

В свою чергу, спеціальними нормами ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 268 Господарського кодексу встановлено, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Номери та індекси стандартів, технічних умов (у разі наявності) або іншої документації про якість товарів зазначаються в договорі. Якщо вказану документацію не опубліковано у загальнодоступних виданнях, її копії повинні додаватися постачальником до примірника договору покупця на його вимогу. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

При цьому, згідно з ч. 5., 6. вказаної статті у разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами (у разі наявності) чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми. У разі якщо недоліки поставлених товарів можуть бути усунені без повернення їх постачальнику, покупець має право вимагати від постачальника усунення недоліків у місцезнаходженні товарів або усунути їх своїми засобами за рахунок постачальника.

Так, пунктом 5.3. договору сторони погодили, що разом з продукцією постачальник надає документи, що підтверджують якість поставленої продукції. При цьому, зі змісту п. 4.3. договору чітко вбачається необхідність надання сертифікатів (паспортів) на кожну одиницю товару.

Дослідивши надані суду копії підтверджуючих документів щодо якості поставленої продукції, а саме: сертифікату експертизи типу №UA.023.B.00073-19 від 22.11.2019, декларації про відповідність засобу індивідуального захисту вимогам технічного регламенту від 22.11.2019, висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 18.07.2018 №602-123-20-3/31561 з додатком, сертифікату експертизи типу №UA.TR.001.21PP 039-18 термін дії до 02.12.2023 з додатком, декларації про відповідність засобів індивідуального захисту вимогам технічних регламентів, висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 18.07.2018 №602-123-20-3/31579, керівництва з експлуатації (паспорту) фільтрів з різьбовим роз`ємом, керівництва з експлуатації (паспорту) панорамної маски B2G, паспорту технічного опису, інструкції з експлуатації протигазів шлангових "ПШ-1С", "ПШ-20С", "ПШ-20РВ", "ПШ-20ЕРВ", суд встановив, що такі не містять посилань на кожну одиницю товару, що поставляється (у кількості 25 шт.).

Крім того, розділом 8 вимог ДСТУ EN 138-2002 "Засоби індивідуального захисту органів дихання. Апарати дихальні з подаванням чистого повітря через шланг для використання з масками, півмасками або мундштучними пристроями. Вимоги, випробовування, марковання", затвердженого наказом Міністерства економчіного розвитку і торгівлі України "Про затвердження Переліку національних стандартів, добровільне застосування яких може сприйматися як доказ відповідності засобів захисту вимогам Технічного регламенту засобів індивідуального захисту" від 10.12.2013 № 1462 передбачено, що усі одиниці продукції однакової моделі повинні бути забезпечені маркованням для ідентифікації типу. Складові частини і деталі, які впливають на безпеку використання, повинні бути легко ідентифіковані. Виробника потрібно ідентифікувати за назвою, торговою маркою або іншими засобами ідентифікації (1), Дата виготовлення (рік) повинна бути ідентифікована у випадках, коли на експлуатаційні властивості складових частин може вплинути старіння. Для немаркованих складових частин відповідна інформація повинна бути надана у вказівках з експлуатації (2), Повітроподавальний шланг повинен мати таке марковання: «теплостійкий» у відповідному випадку; «антистатичний» у відповідному випадку; клас; рік виготовлення; назву, торговельний знак або інші засоби Ідентифікації виробника (3), Дихальний апарат повинен мати таке марковання: серійний номер; номер цього стандарту; температуру, яку апарат здатен витримувати для випадку, якщо ця температура відрізняється від встановленої у цьому стандарті; рік виготовлення; назву, торговельний знак або інші засоби ідентифікації виробника (4), марковання повинно бути розбірливе і стійке, наскільки це можливо (5).

Водночас, як вбачається з акту приймання продукції від 14.06.2021, складеного представниками відповідача за результатами перевірки наданих документів та зразку протигазу ПШ-1С, всупереч вимогам розділу 8 "Марковання" ДСТУ EN 138-2002 Засоби індивідуального захисту органів дихання. Апарати дихальні з подаванням чистого повітря через шланг для використання з масками, півмасками або мундштучними пристроями. Вимоги, випробовування, марковання, наданий зразок протигазу шлангового ПШ-1С (складові частини) взагалі не мають встановленого маркування виробника.

Також, як зазначено в акті від 14.06.2021, протигаз шланговий ПШ-1С, відповідно до паспорту виробника комплектується гумовим армованим шлангом в зборі. Наявне маркування виробника повітроподавального шлангу в наданому зразку "Рось гума рукав мбс 25.0х35.0 1.0 Мпа ГОСТ 10362-76" не відповідає вимогам нормативних документів та вимогам паспорту виробника та суперечить області застосування даного виробу.

В акті від 14.06.2021 також зазначено про наявність інших недоліків якості товару, зокрема щодо неможливості зібрати наданий відповідно до п. 7.5. Розділу 7 Підготовка пристрою до роботи паспорту виробника.

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування наведених обставин суду не надано.

Проти наявності виявлених комісією відповідача недоліків якості товару позивач не заперечувала і у відповіді вих.№230621-1 від 23.06.2021, повідомивши про надсилання зафіксованих зауважень виробнику ТОВ "Промспецтех", за результатом чого мало бути прийнято рішення можливості поставки протигазів ПШ-1С.

Відповідно до доктрини venire contra factum proprium, яка базується на римській максимі "non concedit venire contra factum proprium", ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. В основі даної доктрини знаходиться принцип добросовісності. Добросовісність учасників цивільних правовідносин означає, що їх дії повинні відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

В той же час умовами договору визначено, що постачальник гарантує відповідність поставленої продукції умовам договору та діючій нормативно-технічній документації протягом гарантійного строку.

Тоді як постачання продукції, яка не відповідає вимогам діючих ГОСТ, ТУ без належних документів, що підтверджують якість поставленої продукції, унеможливлює виконання зобов`язання постачальником належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства, така продукція не вважається прийнятою.

Разом з тим, суд не враховує доводи позивача щодо обов`язковості попереднього прийняття замовником продукції за одночасної відсутності належних підтверджуючих документів щодо якості продукції.

З урахуванням викладеного, суду доведено належними та допустимими доказами наявність обґрунтованих підстав для відмови відповідача прийняти продукцію, що поставлялася позивачем 30.03.2021 та 15.04.2021.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Пунктом пункт 5.1 договору сторони погодили, що поставка продукції здійснюється з дати набрання чинності договором але не пізніше 15.06.2021.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та змісту пункту 5.1. договору, кінцевий строк виконання позивачем з поставки товару настав.

Проте, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором, позивач поставку товару у встановлений строк не здійснила.

Частина 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору та зміна умов зобов`язання.

Згідно з підпунктом 6.2.1. пункту 6.2. договору замовник має право достроково розірвати цей договір у разі невиконання зобов`язань постачальником шляхом направлення йому письмового повідомлення.

Відтак, оскільки позивач не виконала своїх зобов`язань за договором щодо поставки товару, відповідач реалізував своє право на розірвання договору в односторонньому порядку шляхом надсилання повідомлення про розірвання від 22.06.2021 №2664.

За таких обставин, оскільки відповідачем вчинено односторонній правочин стосовно розірвання договору, що є самостійною та достатньою підставою для припинення правовідносин сторін, договір вважається розірваним (припиненим) з моменту вчинення такого правочину, тобто з 22.06.2021.

Таким чином, станом на момент подання даного позову до суду сплив строк виконання зобов`язання з поставки товару, а договір припинив свою дію.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач під час розгляду справи не надала суду належних та допустимих доказів щодо наявності правових підстав для примусового зобов`язання позивача поставити товар за договором.

За таких обставин, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача у повному обсязі.

Керуючись ст. 86, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

У зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. на лікарняному підписання повного тексту рішення здійснюється після виходу судді з лікарняного.
Повний тект рішення складено та підписано 08.02.2022

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА