РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.10.2021Справа № 910/204/21

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В. В., розглянувши без виклику (повідомлення) представників сторін у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Браво"

про стягнення 1 705,44 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2021 року державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Браво" заборгованості в розмірі 1 705,44 грн, з яких 1 567,99 грн - основний борг, 41,06 грн - інфляційні втрати, 19,28 грн - три проценти річних, 77,11 грн - пеня, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання телекомунікаційних послуг № 02.5-14/2-117 від 13.05.2019 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2021 відкрито провадження у справі № 910/204/21 за вищезазначеною позовною заявою та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), сторонам визначено строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив.

Дана ухвала відповідачу вручена, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2019 між Державним Підприємством «Міжнародний Аеропорт «Бориспіль» (далі - Аеропорт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Браво» (далі - Товариство) укладено договір про надання телекомунікаційних послуг № 02.5-14/2-117, за умовами якого Аеропорт надає, а Товариство отримує та оплачує телекомунікаційні послуги, що перелічені в таблиці № 1 п. 4.1 договору.

Відповідно до п. 3.4.2 договору Товариство зобов`язано виконувати умови договору, своєчасно оплачувати отримані послуги в розмірах і строки, встановлені договором.

Згідно з п. 4.5 договору Аеропорт щомісячно виставляє Товариству рахунок-фактуру за надані послуги за розрахунковий період та складає акт приймання-здачі виконаних послуг.

Пунктом 4.6 договору встановлено, що Товариство з 10-го числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержує в бухгалтерії Аеропорту рахунок та акт. Товариство несе відповідальність за вчасне отримання рахунку та акту, датою отримання рахунку та акту вважається 15 число незалежно від дати його фактичного отримання. Сплата рахунку проводиться Товариством до 20 числа того ж місяця. Акт Товариство зобов`язано підписати та повернути в бухгалтерію Аеропорту протягом 5-ти календарних днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти календарних днів акт не буде повернутий Аеропорту та не надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами.

Відповідно до п. 7.1 договору договір є чинним з дати його укладання сторонами та діє протягом 1 (одного) року.

За положеннями п. 10.6 договору всі документи (листи, повідомлення, інша кореспонденція та т.і.), що будуть відправлені Аеропортом на адресу Товариства, вказану у Договорі, вважаються такими, що були відправлені належним чином належному отримувачу до тих пір, поки Товариство письмово не повідомить Аеропорт про зміну свого місцезнаходження (із доказами про отримання Аеропортом такого повідомлення). Уся кореспонденція, що направляється Аеропортом, вважається отриманою Товариством не пізніше 14 календарних днів з моменту її відправки Аеропортом на адресу Товариства, зазначену в договорі, якщо інше не передбачено умовами договору.

Із матеріалів справи слідує, що Аеропорт виставив Товариству рахунок-фактуру № 90/427 від 30.06.2020 з актом приймання-здачі на суму 3 360,00 грн, які направлені засобами поштового зв`язку 13.07.2020.

25.08.2020 від Товариства до Аеропорту надійшов лист № 01-16-5725 з проханням розірвати договір № 02.5-14/2-117.

Таким чином, між сторонами підписано акт № 23-26/4-373 від 20.10.2020 відключення Товариства від мережі інтернет.

У зв`язку з цим, Аеропортом здійснено коригування рахунку № 90/427 від 30.06.2020 та складено відповідний акт приймання-здачі від 22.10.2020 щодо зменшення суми наданих у червні послуг до 1 567,99 грн. Даний акт направлений Товариству 21.11.2020 та вручений 23.11.2020.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи слідує, що внаслідок проведеного коригування наданих у червні 2020 року послуг на суму 3 360,00 грн залишок заборгованості Товариства за актом приймання-здачі від 22.10.2020 становить 1 567,99 грн.

Відтак, оскільки наразі сума боргу Товариства становить 1 567,99 грн. та підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, у той час як Товариство на момент прийняття рішення не надало документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед Аеропортом, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з Товариства вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту п. 4.9 договору стягнення заборгованості по оплаті здійснюється з нарахуванням пені за кожну добу затримки від суми заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня. Пеня нараховується до моменту повного погашення абонентом заборгованості за договором.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з Товариства підлягає 77,11 грн пені, нарахованої на суму боргу 1567,99 грн за період з 21.07.2020 по 17.12.2020.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши арифметичний перерахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про стягнення їх у заявленому Аеропортом розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статі 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Браво" про стягнення 1 705,44 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Браво" (04116, місто Київ, вулиця Шулявська, будинок 7; ідентифікаційний код 32259588) на користь державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (08300, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7; ідентифікаційний код 20572069) 1 567 (одну тисячу п`ятсот шістдесят сім) грн 99 коп. основного боргу, 41 (сорок одну) грн 06 коп. інфляційних втрат, 19 (дев`ятнадцять) грн 28 коп. трьох процентів річних, 77 (сімдесят сім) грн 11 коп. пені, а також 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 08.07.2022

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ