суддів Великої Палати Верховного Суду Пророка В. В.
справа № 925/1351/19 (провадження № 12-35 гс 21)
02 листопада2021 року
Велика Палата Верхового Суду розглянула в судовому засіданнісправу за заявою Державного підприємства «Машинобудівний завод «Оризон» (далі - ДП «МЗ «Оризон»)до ОСОБА_1 про витребування майна, скасування запису про право власності, реєстрацію права власності у межах справи № 10/2180 за заявою Управління Пенсійного фонду України в м. Сміла до ДП «МЗ «Оризон»про банкрутство за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 18 червня 2020 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22 вересня 2020 року і постановою від 02 листопада 2021 року касаційну скаргузадовольнила, скасувала оскаржувані судові рішення та ухвалила нове рішення, яким у позові відмовила.
Водночас з рішенням Великої Палати Верхового Суду не можу погодитися з огляду на таке.
Короткий виклад вимог заяви та обставин справи
1. Ліквідатор ДП «МЗ «Оризон» звернувся до Господарського суду Черкаської області в межах справи № 10/2180 про банкрутство ДП «МЗ «Оризон» із заявою до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, у якій просив прийняти позовну заяву до розгляду та:
- зареєструвати право власності ДП «МЗ «Оризон» на зазначене нерухоме майно.
2. Згідно з протоколом проведення прилюдних торгів (аукціону) з продажу арештованого майна, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Стратег», 15 лютого 2008 року на прилюдних торгах (аукціоні), проведених за ініціативною Відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2 придбав:
- лот № 1 - «адміністративно-побутові приміщення корпусу № 19 «Машинобудівного заводу «Оризон» загальною площею 383,48 кв. м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 » за 122 144 грн;
- лот № 2 - «виробничі приміщення корпусу № 19 «Машинобудівного заводу «Оризон» загальною площею 1 045,71 кв. м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 » за 218 900 грн.
3. ОСОБА_2 , не отримавши свідоцтва про придбання з прилюдних торгів об`єкта нерухомості, за відсутності на час продажу цього майна з аукціону в заводу належним чином оформлених документів про право власності на об`єкт нерухомості, звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом про визнання договору купівлі-продажу, не посвідченого нотаріально, дійсним та визнання права власності на придбане ним з прилюдних торгів майно - адміністративно-побутові та виробничі приміщення корпусу № 19.
4. 17 березня 2008 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області прийняв рішення у справі № 2-705/2008, яким позов ОСОБА_2 задовольнив; визнав договір купівлі-продажу з прилюдних торгів майна дійсним; визнав за ОСОБА_2 право власності на спірне нерухоме майно. 08 квітня 2008 року внесено запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на спірне нерухоме майно на підставі цього рішення, яке оскаржувалося в апеляційному порядку.
5. Рішенням від 02 грудня 2016 року Апеляційний суд Черкаської області у справі № 22-ц/793/2389/16 рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 березня 2008 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності відмовив повністю.
6. Починаючи із квітня 2008 року спірне майно було декілька разів перепродано. Судами встановлено, що відповідач ОСОБА_1 двічі приймав участь у процедурі перепродажу цього майна. Так, 19 серпня 2008 року ОСОБА_2 продав його ОСОБА_1 , який 14 листопада 2009 року перепродав його ОСОБА_3 , яка 01 лютого 2016 року подарувала його ОСОБА_4 , який 15 лютого 2016 року вніс спірне майно в статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еколюкс-Баварія» (далі - ТОВ «ТД «Еколюкс-Баварія»). Це майно було виведено зі статутного капіталу ТОВ «ТД «Еколюкс-Баварія» 25 жовтня 2017 року його єдиним засновником ОСОБА_4 у приватну власність засновника та 25 липня 2018 року повторно продано ОСОБА_1 за ціною 203 300 грн.
7. 18 червня 2020 року рішенням Господарського суду Черкаської області, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22 вересня 2020 року, позов ДП «МЗ «Оризон» задоволено частково, витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ДП «МЗ «Оризон» нежитлову будівлю корпусу № 19, яка складається з виробничого корпусу літ. А-1 та адміністративно-побутових приміщень літ. А-3, розташовану по АДРЕСА_1 , площею 1 429,5 кв. м; скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 27196984 від 25 липня 2018 року про право власності ОСОБА_1 на зазначене нерухоме майно (запис внесений до Державного реєстру приватним нотаріусом Романій Н. В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42227962 від 25 липня 2018 року), в решті вимог у позові відмолено. Рішення місцевого суду обґрунтовувалося встановленням обставин нікчемності первісного правочину з продажу державного майна і встановленням обставин недобросовісності набувача - відповідача у справі.
Мотиви Великої Палати Верховного Суду
8. Розглянувши зазначену справу, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, зробила висновок про те, що висновки судів попередніх інстанцій про нікчемність правочину з купівлі-продажу спірного майна в межах процедури прилюдних торгів (аукціону), про відсутність правових наслідків цієї процедури, як вчиненої на виконання судового рішення, не ґрунтуються на нормах матеріального права.
9. Обґрунтовуючи таку позицію Велика Палата Верховного Суду серед іншого зазначила, що Порядок відчуження та умови набуття права власності на підставі договорів, укладених за результатами торгів, має окрему специфіку залежно від предмета торгів і сфери їх проведення, у зв`язку з чим у кожному конкретному випадку необхідно ураховувати правила, установлені спеціальним законодавством.
10. Станом на момент проведення торгів щодо спірного нерухомого майна, правила проведення прилюдних торгів визначались Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення), за яким прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (пункт 2.2 Тимчасового положення).
11. Розділом 6 Тимчасового положення унормовано порядок оформлення результатів торгів, за яким після повного розрахунку покупців за придбане майно, на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копії документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби; в акті зазначається: ким, коли і де проводилися прилюдні торги; коротка характеристика реалізованого майна; прізвище, ім`я та по батькові (назва юридичної особи), адреса кожного покупця; сума, внесена переможцем торгів за придбане майно; прізвище, ім`я та по батькові (назва юридичної особи) боржника, його адреса; дані про правовстановлювальні документи, що підтверджували право власності боржника на майно: назва правовстановлювального документа, ким виданий, посвідчений (для нотаріусів указувати прізвище, ім`я та по батькові, назви державної нотаріальної контори, нотаріального округу), дата видачі, посвідчення, N за реєстром, орган реєстрації, дата та номер реєстрації.
12. Затверджений акт державний виконавець видає покупцеві, копія ж акта надсилається стягувачу і боржникові.
13. На підставі цього акта нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.
14. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, проведення процедури прилюдних торгів є правочином.
15. За встановленими судами попередніх інстанцій обставинами справи щодо спірного майна відбулася спеціальна процедура його продажу державним виконавцем на прилюдних торгах і висновків щодо неналежного виконання продавцем та покупцем своїх взаємних зобов`язань у правовідносинах купівлі-продажу чи неналежного оформлення державним виконавцем результатів проведеної процедури прилюдних торгів як способу вчинення правочину всупереч вимогам Тимчасового положення, Закону України «Про виконавче провадження» чи положенням цивільного законодавства судові рішення не містять.
16. Висновки суду апеляційної інстанції про нікчемність правочину з купівлі-продажу спірного майна в силу відсутності його нотаріального посвідчення не ґрунтуються на приписах законодавства, які б передбачали подальше нотаріальне посвідчення результатів здійснення процедури прилюдних торгів (аукціону) в межах виконавчого провадження, зафіксованих складеним державним виконавцем актом про проведені прилюдні торги.
17. Що ж до отримання покупцем свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, то видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів є окремою нотаріальною дією, передбаченою статтею 34 Закону України «Про нотаріат», спрямованою на посвідчення відповідного права покупця, тобто, юридичним оформленням факту, що відбувся на підставі правочину.
18. Як вбачається зі змісту пунктів 35, 36, 245 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 (чинної на час виникнення спірних правовідносин), на відміну від дій з нотаріального посвідчення правочинів, нотаріус, який вчиняє нотаріальну дію з видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, не встановлює дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину, а перевіряє тільки факт набуття права власності на нерухоме майно саме цим набувачем та підтвердження цього права внаслідок проведення прилюдних торгів.
Мотиви окремої думки
19. Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
20. Відповідно до частин першої та другої статті 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
21. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).
22. Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його у особи, яка не мала права відчужувати це майно.
23. Як вже зазначалося, 15 лютого 2008 року на прилюдних торгах (аукціоні), проведених за ініціативною Відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції було продане майно ДП «МЗ «Оризон», яке, згідно з протоколом проведення прилюдних торгів (аукціону) придбав ОСОБА_2 .
24. На час проведення зазначених прилюдних торгів діяло Тимчасове положення, яким визначалися умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно.
25. Після повного розрахунку покупців за придбане майно, на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копії документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби. Затверджений акт державний виконавець видає покупцеві. Копія акта надсилається стягувачу і боржникові. На підставі цього акта нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Це свідоцтво є підставою для видачі відповідним органом акта про право власності на земельну ділянку в порядку, передбаченому законодавством (розділ 6 Тимчасового положення).
26. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не було отримано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.
27. Також рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 березня 2008 року у справі № 2-705/2008, яким визнано договір купівлі?продажу з прилюдних торгів майна дійсним та визнано за ОСОБА_2 право власності на спірне нерухоме майно, що потягло за собою внесення запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на спірне нерухоме майно скасоване рішенням Апеляційний суд Черкаської області від 02 грудня 2016 року, яке вступило в законну силу.
28. Частиною першою статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
29. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина перша статті 216 ЦК України).
30. Частиною першою статті 236 ЦК України також визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
31. Крім цього, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у своїх постановах від 05 грудня 2018 року у справах № 522/2110/15-ц (провадження № 14-247цс18), № 522/2201/15-ц (провадження № 14-179цс18) та від 15 травня 2019 року у справі № 522/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18) неодноразово підтримувала висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року (провадження № 6-251цс15) щодо того, що за змістом статті 388 ЦК України майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але надалі скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.
32. Таким чином право власності на спірне нерухоме майно на підставах, визначених законодавством до ОСОБА_2 належним чином не перейшло, а за ДП «МЗ «Оризон» не припинилося та вибуло з його володіння поза його волею, а подальше відчуження ОСОБА_2 спірного нерухомого майна було протиправним.
За таких обставин вважаю, що Велика Палата Верховного Суду належним чином не дослідила обставини справи та помилково скасувала рішення Господарського суду Черкаської області від 18 червня 2020 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22 вересня 2020 року і ухвалила нове рішення, яким у позові відмовила. Належним процесуальним рішення Великої Палати Верховного Суду було б прийняття постанови про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.
Судді В. В. Пророк