РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.12.2021Справа № 910/6978/21

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В.В., розглянувши без виклику (повідомлення) представників сторін в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай"

про відшкодування шкоди,

Без виклику (повідомлення) представників сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29 квітня 2021 року до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (позивач) надійшла позовна заява до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" (відповідач) про здійснення виплати страхового відшкодування на суму в розмірі 126 744, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виплатив в повному обсязі суму страхового відшкодування на вимогу позивача у визначений законом строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6978/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 08.09.2021 матеріали справи № 910/6978/21 передані на розгляд судді Джарти В.В.

Беручи до уваги вказане, керуючись приписами сатті 32 Госмподарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про прийняття справи до свого провадження та здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження по суті.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 07.05.2021 відповідачу вручена, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень, однак у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2021, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

01.06.2021 до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та заява про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2019 між позивачем, як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником, укладено договір № 1399/19-Т/Х/01 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки Peugeot, державний номер НОМЕР_1 .

28.09.2020 у м. Харкові по вул. Дерев`янка, буд. 58, відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки Samand LX, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортним засобом марки Peugeot, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , у зв`язку з чим останньому транспортному засобу завдано пошкоджень.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.10.2020 у справі № 638/13708/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

28.09.2020 страхувальник звернувся до позивача з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку та на виплату страхового випадку за договором № 1399/19-Т/Х/01 від 03.10.2019.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки Peugeot, державний номер НОМЕР_1 , визначено у розмірі 137451,66 грн на підставі висновку щодо вартості матеріального збитку № 443/10-20 від 20.10.2020, складеного СОД ФОП ОСОБА_4 , та на підставі рахунку № від 23.10.2020 на суму 128744 грн, виставленого СТО ТОВ «Авто Граф Ф».

На підставі вищевказаних документів позивач визначив розмір страхового відшкодування в сумі 128744 грн відповідно до страхового акту № 006.02482520-1 від 26.10.2020 із розрахунком.

Дана сума страхового відшкодування в загальному розмірі 128744 грн сплачена позивачем на рахунок СТО ТОВ «Авто Граф Ф», що підтверджується платіжним дорученням № 57862282 від 27.10.2020.

Цивільно-правова відповідальність винного у скоєнні ДТП водія ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП застрахована у відповідача за полісом № ЕР200893825, який станом на дату ДТП 28.09.2020 був діючим.

У зв`язку з цим, позивач звертався до відповідача з претензією від 17.11.2020 щодо відшкодування шкоди, однак відповіді або грошових коштів не отримав.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

За змістом статті 980 ЦК України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями статті 999 ЦК України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Станом на час настання страхового випадку (ДТП) цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, застраховано відповідачем на підставі полісу № ЕР200893825 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 та від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18.

Приймаючи до уваги вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки Peugeot, державний номер НОМЕР_1 , згідно з рахунком № від 23.10.2020, суд дійшов висновку про обґрунтованість визначеного позивачем розміру заподіяної шкоди в сумі 128744 грн.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в статті 9 Закону України «Про страхування».

Відповідно до даних полісу № ЕР200893825 ліміт за шкоду майну становить 130000 грн, розмір франшизи - 2000 грн, що вирахуваний позивачем із заявленої до стягнення суми страхового відшкодування (128744 грн - 2000 грн = 126 744 грн).

Таким чином, за встановленими судом обставинами суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору та на професійну правничу допомогу адвоката відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача. Одночасно, суд зауважує, що відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу згідно з частинами 5, 6 статті 126 ГПК України не заявлялося.

Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. Дана правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18.

Керуючись статтями 73-80, 86, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" (відповідач) про здійснення виплати страхового відшкодування на суму в розмірі 126 744, 00 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю. Ес.Ай." (04210, місто Київ, проспект Героїв Сталінграду, будинок 4, корпус 6А; ідентифікаційний код 32404600) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154; ідентифікаційний код 33908322) 126 744 (сто двадцять шість тисяч сімсот сорок чотири) грн суми страхового відшкодування, 9000 (дев`ять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 06.06.2022.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ