ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2021 р. Справа№ 910/20577/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Сітайло Л.Г.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - Руденко С.О. (ордер серія КС №790296 від 13.12.2021);

від відповідача - Мартьола Д.С. самопредставництво;

від третьої особи - Будник К.А. (довір. №20/12/21/К від 20.12.2021);

розглянувши матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" та Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021

у справі №910/20577/20 (суддя Селівон А.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ"

до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло"

про визнання договорів недійсними

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 у справі №910/20577/20 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано недійсним договір про управління майном (активами) від 19.11.2019 року, укладений між Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" (), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. та зареєстрований за № 5180, про управління майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ" () як єдиним майновим комплексом. Визнано недійсним договір про управління майном (активами) від 11.02.2020 року, укладений між Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. та зареєстрований за № 430, про управління майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ" () як єдиним майновим комплексом. Стягнуто з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ" витрати по сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- рішеннями Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2020 у справі №640/8916/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2020 встановлено, що дії Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управляння активами, одержаними від корупційних та інших злочинів щодо обрання ТОВ «Нафтогаз Тепло» управителем арештованих активів позивача, без перевірки відповідності такої особи кваліфікаційним критеріям, встановленим ч.2 ст. 16 Закону України «Про публічні закупівлі», та шляхом проведення переговорної процедури, є протиправним; отже встановлені в зазначеній справі обставини, мають преюдиціальне значення;

- оскільки мало місце недотримання тендерним комітетом порядку перевірки на відповідність кваліфікаційним критеріям, визначеним ч.2 ст. 16 Закону України «Про публічні закупівлі» Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло», як можливого управителя арештованим майном, відповідачем порушено процедуру у визначенні управителя майна позивача шляхом проведення переговорної процедури, у відповідача були відсутні правові підстави для визначення ТОВ «Нафтогаз Тепло» управителем арештованого майна позивача, та, відповідно, для укладення з відповідачем оспорюваних правочинів щодо управління майном (активами) позивача, що є підставою для визнання їх недійсними;

- отримання ТОВ «Нафтогаз Тепло» ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової та електричної енергії в межах таких місць провадження : ТЕЦ у місті Новояворівськ , ТЕЦ у місті Новий Розділ та котельня у селі Старичі Яворівського району Львівської області, підтверджує наявність матеріально-технічної бази, працівників відповідної кваліфікації та спроможність здійснювати таку діяльність.

Не погоджуючись з рішенням, третя особа звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі третя особа зазначає про те, що:

- позивач не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, та не довів, що його права порушено укладенням оскаржуваних договорів з ТОВ «Нафтогаз Тепло»;

- станом на 06.11.2019 та 12.11.2019 діяла редакція статті 35 Закону України «Про публічні закупівлі», яка входила до розділу 6 «Переговорна процедура закупівлі» та передбачала «Умови застосування переговорної процедури закупівлі»; судом першої інстанції невірно застосовано норму матеріального права у розрізі часу її застосування, оскільки на момент прийняття рішення тендерним комітетом 12.11.2019 діяла редакція Закону України «Про публічні закупівлі» статті 35, яка передбачала застосування переговорної процедури закупівлі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021, справу №910/20577/20 призначено до розгляду на 21.10.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 оголошено перерву до 04.11.2021.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 у справі №910/20577/20 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- відповідно до експертного висновку Обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Львівської обласної державної адміністрації, затвердженого рішенням обласної комісії з питань ТЕБ і НС (протокол №17 від 08.11.2019), ситуація, яка склалась на території міст Новий Розділ та Новояворівськ, внаслідок порушення умов життєдіяльності населення визначених міст через відсутність теплопостачання ( в осінньо-зимовий період) терміном більш ніж три доби понад 60 тисяч осіб, визначена як надзвичайна ситуація техногенного характеру. Рівень надзвичайної ситуації відповідно до Порядку кваліфікації надзвичайних ситуацій за їх рівнями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 №368, може бути визначений як надзвичайна ситуація державного рівня;

- з метою недопущення наслідків надзвичайної ситуації, їх попередження та відвернення, Національним агентством визначено, а Кабінетом Міністрів України - погоджено, відбір управителя шляхом переговорної процедури на підставі п.3 ч.2 ст. 35 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції від 01.01.2019);

- згідно з розпорядженням від 06.11.2019 №1040-р Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Національного агентства і Львівської обласної державної адміністрації щодо вжиття невідкладних заходів стосовно зміни управителя майновими комплексами Новояворівської і Новороздільської теплоелектроцентралей, що забезпечить їх належне функціонування шляхом застосування процедури закупівлі, передбаченої статтею 35 Закону України «Про публічні закупівлі»;

- на момент прийняття Кабінетом Міністрів розпорядження, обрання управителя та укладення з ним договору управління майном, стаття 35 Закону України «Про публічні закупівлі» діяла в редакції від 01.01.2019, якою передбачено умови та порядок застосування саме переговорної процедури закупівель, а не конкурентного діалогу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021, справу №910/20577/20 призначено до розгляду на 04.11.2021. Об`єднані апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Натогаз Тепло" та Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в одне провадження.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді Пашкіної С.А. у відпустці з 01.11.2021 по 12.11.2021 розгляд справи №910/20577/20 - 04.11.2021 не відбувся. Питання про призначення справи № 910/20577/20 до розгляду здійснювалось після виходу головуючої судді з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 призначено розгляд справи № 910/20577/20 на 13.12.2021.

В судовому засіданні апеляційного господарського суду 13.12.2021 оголошено перерву до 20.12.2021.

Від третьої особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано тим, що адвокат Кравець Володимир Ярославович, який представляв інтереси ТОВ «Нафтогаз Тепло» в усіх попередніх судових засіданнях та обізнаний з усіма матеріалами справи, 20.12.2021 бере участь в розгляді справи в Рівненському міському суді Рівненської області.

Судова колегія відмовила в задоволенні клопотання третьої особи з урахуванням того, що Господарський процесуальний кодекс України не обмежує кількості представників. Так, юридичну особу за посадою може представляти її керівник. Інші особи можуть бути її представниками, якщо вони діють у межах, визначених законодавством чи установчими документами юридичної особи.

Відповідно до статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Таким чином, зазначений у клопотанні представник не є єдиною особою, що має право представляти інтереси товариства в суді.

В матеріалах справи наявний відзив позивача на апеляційну скаргу ТОВ «Нафтогаз Тепло», в якому позивач зазначає про те, що:

- законодавством передбачена можливість визнання договору управління недійсним з ініціативи власника майна, щодо якого здійснюється таке управління, оскільки від кваліфікації управителя, його вміння управляти таким майном залежить цілісність та збереження вартості такого майна;

- невідповідність управителя кваліфікаційним критеріям є порушення вимог ч.2 ст. 16 Закону України «Про публічні закупівлі», що встановлено рішенням суду і є підставою для визнання договору, укладеного за результатами здійснення такої процедури, недійсним.

Крім того, наявний відзив позивача на апеляційну скаргу Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, в якому позивач зазначає про те, що:

- як підтверджується змістом оскаржуваного судового рішення, саме обставини відсутності в матеріалах справи документальної інформації про відповідність ТОВ «Нафтогаз Тепло» кваліфікаційним критеріям та протиправність (безпідставність) застосування переговорної процедури встановлені судовими рішеннями в рамках адміністративного судочинства, що набрало законної сили - у тому числі стали підставою для ухвалення Господарським судом міста Києва оскаржуваного рішення про визнання договорів недійсними;

- оскільки спірні правочини було укладено внаслідок порушення вимог ст.21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», а саме, управителя обрано у поза конкурентний спосіб та не дотримано вимог Закону України «Про публічні закупівлі» щодо відповідності управителя кваліфікаційним критеріям (ч.2 ст. 16), підстав застосування переговорної процедури (ст. 35), дані правочини суперечать вимогам Закону, а тому вбачаються підстави для визнання договорів управління недійсними.

Від третьої особи (02.11.2021) надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому третя особа просить зупинити провадження у справі №910/20577/20 до закінчення перегляду Верховним Судом в касаційному порядку справи №640/8916/20 за позовом ТОВ «Енергія-Новий Розділ» до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, третя особа -ТОВ «Нафтогаз Тепло» про визнання протиправними дій, рішення, про скасування рішення, оскільки справа №640/8916/20 стала підставою для ухвалення рішення у справі №910/20577/20.

Судовою колегією в задоволенні зазначеного клопотання відмовляється, оскільки воно суперечить вимогам п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України, а рішення окружного адміністративного суду міста Києва від 04.09.2020 по справі №640/8916/20 набрало законної сили.

Від третьої особи (02.11.2021) надійшли додаткові пояснення, в яких третя особа зазначає про те, що:

- укладення договору №5180 та договору №430 жодним чином не порушує права ТОВ «Енергія-Новий Розділ», при цьому, навіть якщо припустити наявність порушення таких прав, обраний спосіб захисту не призведе до їх відновлення;

- укладення договору №5180 та договору №430 між відповідачем та третьою особою стало наслідком накладення 07.06.2018 арешту ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва у справі №760/14539/18 на майно ТОВ «Енергія-Новий Розділ» із одночасним ухваленням рішення про надання такого майна відповідачу для передачі його в управління за договором; навіть якщо договір №5180 та договір №430 між відповідачем та третьою особою будуть визнані недійсними, право ТОВ «Енергія-Новий Розділ» на користування такими активами не буде поновлено, адже незмінною залишиться ухвала слідчого судді про арешт цих активів, яка і є підставою обмеження ТОВ «Енергія-Новий Розділ» у користуванні ними;

- враховуючи той факт, що розпорядженням від 06.11.2019 №1040-р Кабінет Міністрів України вказав відповідачу змінити управителя шляхом застосування процедури закупівлі, передбаченої статтею 35 Закону України «Про публічні закупівлі», а станом на 06.11.2019 така стаття визначала умови застосування переговорної процедури закупівлі, то посилання суду першої інстанції на те, що зміна управителя мала відбутись шляхом проведення конкурсного діалогу є хибним, оскільки стаття 35 Закону України «Про публічні закупівлі» почала визначати умови проведення конкурентного діалогу лише 19.04.2020, тобто вже після прийняття розпорядження №1040-р та укладення між відповідачем та третьою особою договору №5180 від 19.11.2019 та договору №430 від 11.02.2020.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи судовою колегією встановлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ" є власником майнового комплексу Новороздільської теплоелектроцентралі (ТЕЦ), на якій виробляється теплова енергія для мешканців, підприємств, установ та організацій м. Новий Розділ Львівської області.

Згідно з ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07.06.2018 у справі №760/14539/18 задоволено клопотання старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України Іванова О.В про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000243 від 22.06.2016; накладено арешт на майно, належне Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ" розташоване за адресою: Львівська область, м. Новий Розділ, як на єдиний майновий комплекс, у тому числі, але не виключно, на нерухоме майно, рухоме майно, технічне обладнання та устаткування, а також передано вказане майно Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Національне агентство або АРМА) в управління для реалізації або передачі в управління за договором на підставах, у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 19, 21 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів".

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.11.2019 № 1040-р "Питання забезпечення сталого проходження опалювального періоду 2019/20 року в м. Новояворівську і Новому Роздолі Львівської області" з метою запобігання недопущення зриву початку опалювального сезону у містах Новояворівську та Новому Роздолі та виникнення надзвичайної ситуації техногенного характеру Кабінетом Міністрів України погоджено пропозицію відповідача у справі і Львівської обласної державної адміністрації щодо вжиття невідкладних заходів стосовно зміни управителя майновими комплексами Новояворівської та Новороздільської теплоелектроцентралей, що забезпечить їх належне функціонування шляхом застосування процедури закупівлі, передбаченої статтею 35 Закону України "Про публічні закупівлі".

Тендерним комітетом відповідача 12.11.2019 прийняті рішення згідно з пунктом 3 частини 2 статті 35 Закону України "Про публічні закупівлі" затвердити проект кваліфікаційних критеріїв для потенційного управителя активами та у порядку переговорної процедури прийнято рішення про намір укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" договори управління майновим комплексом ТОВ "Енергія-Новий Розділ" як управителем арештованого майна позивача (замість Приватного підприємства "Гарант Енерго М"), що підтверджується протоколами від 12.11.2019 року № 292 та від 12.11.2019 року № 295, копії яких наявні в матеріалах справи.

За результатами прийнятих відповідачем рішень 19.11.2019 між Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (відповідач у справі, установник управління за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" (управитель за договором, тертя особа у справі) укладено Договір управління майном (активами) (відносно частини арештованого майна, яке належить позивачу), який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. та зареєстрований за № 5180 (далі - Договір управління № 5180).

Відповідно до п. 1.1 договору №5180 в порядку та на умовах, визначених цим договором, установник управління передає управителеві на строк, визначений у пункті 1.2 розділу 1 цього договору майно, належне Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергія - Новий Розділ" () як єдиний майновий комплекс, у тому числі, але не виключно на нерухоме та рухоме майно, що визначене у пп.1.1.1 п.1.1 розділу 1 договору (далі - активи) в управління, а управитель приймає в управління активи та зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління активами.

11.02.2020 між Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (відповідач у справі, установник управління за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" (управитель за договором, третя особа у справі) укладено договір управління майном (активами) (щодо іншої частини арештованого майна), який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. та зареєстрований за № 430 (далі - договір управління № 430), відповідно до п. 1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, установник управління передає управителеві на строк, визначений у пункті 1.2 розділу 1 цього договору майно, належне Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергія - Новий Розділ" () як єдиний майновий комплекс, у тому числі, але не виключно на нерухоме та рухоме майно, що визначене у пп.1.1.1 п.1.1 розділу 1 Договору (далі - активи) в управління, а управитель приймає в управління активи та зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління активами.

Пунктами 1.2 договорів № 5180 та № 430 управління визначено, що строк управління активами: з дати підписання сторонами акту приймання - передачі активів в управління до дня надходження у письмовій формі повідомлення від установника управління про припинення цього договору у разі скасування арешту прийнятих в управління активів або їх конфіскації, спеціальної конфіскації, іншого судового рішення про їх стягнення в дохід держави; або до іншого строку у разі настання випадків, визначених у розділі 6 цього договору; або до 19.11.2022 року (включно) та до 10.02.2023 року (включно) відповідно.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 договорів управління № 5180 та № 430 управитель отримує плату (винагороду) за управління активами, що визначені у цьому договорі; розмір винагороди у зв`язку з управлінням активами визначається виключно у формі відсотків від прибутку отриманого від використання прийнятих в управління активів (доходи від управління).

Згідно з п.п. 5.5 договорів управління № 5180 та № 430 щомісячний розмір винагороди управителя становить 25 відсотків від доходів від управління за вирахуванням податків та зборів, що підлягають сплаті управителем згідно з чинним законодавством.

За приписами статті 180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, є строком дії останнього.

Договорами управління передбачено, що вони набирають чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та нотаріального посвідчення та діють до 19.11.2022 (включно) та 10.02.2023 (включно) (п.п. 6.1 договорів управління).

Вказані договори управління підписані уповноваженими представниками управителя та установника управління та засвідчені печатками сторін.

Відповідно до частини першої статті 1029 ЦК України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).

Згідно з частиною першою статті 1030 ЦК України предметом договору управління майном можуть бути підприємство як єдиний майновий комплекс, нерухома річ, цінні папери, майнові права та інше майно.

Як унормовано приписами частин першої та шостої статті 1032 ЦК України установником управління є власник майна; у випадках, встановлених законом, установником управління може бути Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Правові та організаційні засади функціонування Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, визначені Законом України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" (далі - Закон).

Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 1 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" (у редакції чинній, станом на момент укладення договору управління від 19.11.2019) активи - це кошти, майно, майнові та інші права, на які може бути накладено або накладено арешт у кримінальному провадженні або які конфісковані за рішенням суду у кримінальному провадженні; управління активами - це діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні.

Згідно з редакцією названого Закону, чинною станом на час укладення договору про управління від 11.02.2020, активи - це кошти, майно, майнові та інші права, на які може бути накладено або накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковані за рішенням суду у кримінальному провадженні чи стягнені за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими; управління активами - це діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Згідно з частиною 1 статті 2 названого Закону (у редакції, чинній станом на час укладення першого оспорюваного договору) Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.

Відповідно до нової редакції цієї статті Закону (чинна на час укладення другого оспорюваного правочину) Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та/або з управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковано у кримінальному провадженні чи стягнено за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Як унормовано приписами пункту 4 частини 1 статті 9 цього Закону Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів виконує таку функцію, як організацію здійснення заходів, пов`язаних з проведенням оцінки, веденням обліку та управлінням активами.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 10 Закону Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів з метою виконання своїх функцій укладає цивільно-правові угоди з юридичними та фізичними особами з питань, пов`язаних з проведенням оцінки та управлінням активами, а також за погодженням з Міністерством юстиції України - щодо представництва інтересів України у закордонних юрисдикційних органах у справах, пов`язаних з поверненням активів, одержаних від корупційних та інших злочинів, в Україні.

При цьому відповідно до статті 14 Закону фінансове забезпечення Національного агентства здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. У Державному бюджеті України видатки на фінансування Національного агентства визначаються окремим рядком на рівні, що забезпечує належне виконання повноважень Національного агентства. Національне агентство є головним розпорядником коштів Державного бюджету України, що виділяються для його фінансування.

За приписами частини 1 статті 19 Закону Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року. Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора.

За змістом частин 1, 2, 3, 6 статті 21 Закону управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління. Активи, зазначені у частині першій цієї статті, прийняті Національним агентством в управління, підлягають оцінці, яка здійснюється визначеними за результатами конкурсу суб`єктами оціночної діяльності, та передачі в управління визначеним за результатами конкурсу юридичним особам або фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому законодавством про державні (публічні) закупівлі. Управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості. Управитель має право на плату (винагороду), а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв`язку з управлінням активами, що відраховуються безпосередньо з доходів від використання прийнятих в управління активів. Управитель не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління. Дія договору про управління активами припиняється у разі скасування арешту прийнятих в управління активів або їх конфіскації, спеціальної конфіскації, іншого судового рішення про їх стягнення в дохід держави. Ці та інші умови управління активами зазначаються в договорі між Національним агентством та управителем. Одержані від реалізації активів кошти зараховуються на депозитні рахунки Національного агентства.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону надходження від здійснюваного Національним агентством управління активами, а також кошти, одержані на підставі міжнародних угод щодо розподілу та повернення активів в Україну, перераховуються до державного бюджету.

Водночас правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначаються згідно із Законом України "Про публічні закупівлі", метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Згідно зі статтею 3 вказаного Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям та зловживанням.

Як унормовано приписами статті 12 Закону України "Про публічні закупівлі" (у вказаній редакції) закупівля може здійснюватися шляхом застосування однієї з таких процедур: відкриті торги; конкурентний діалог; переговорна процедура закупівлі.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.11.2019 № 1040-р "Питання забезпечення сталого проходження опалювального періоду 2019/20 року в м. Новояворівську і Новому Роздолі Львівської області" Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією відповідача у справі і Львівської обласної державної адміністрації щодо вжиття невідкладних заходів стосовно зміни управителя майновими комплексами Новояворівської та Новороздільської теплоелектроцентралей, що забезпечить їх належне функціонування шляхом застосування процедури закупівлі, передбаченої статтею 35 Закону України "Про публічні закупівлі".

Зокрема, застосування такої процедури передбачало вчинення відповідачем заходів, визначених у статті 35 Закону України "Про публічні закупівлі", тобто: публікацію оголошення про проведення конкурентного діалогу, подання пропозицій, їх розкриття, розгляд, проведення переговорів, тощо.

В свою чергу публікація оголошення про проведення конкурентного діалогу, з визначенням, відповідно до вимог ч. 1 статті 35 Закону України "Про публічні закупівлі" інформації про відповідність учасника процедури закупівлі кваліфікаційним критеріям, вимогам, визначеним замовником у тендерній документації, та опис рішення про закупівлю, є логічною передумовою для отримання пропозицій та проведення переговорів.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України "Про публічні закупівлі" переговорна процедура закупівлі - це процедура, що використовується замовником як виняток і відповідно до якої замовник укладає договір про закупівлю з учасником після проведення переговорів з одним або кількома учасниками.

Отже, вимоги ст. 35 Закону передбачають певну процедуру, яка має назву конкурентного діалогу, та передбачає чітко визначені дії, які належить вчинити замовнику.

Згідно частин 1 та 2 статті 16 вказаного Закону замовник вимагає від учасників подання ними документально підтвердженої інформації про їх відповідність кваліфікаційним критеріям. Замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв: наявність обладнання та матеріально-технічної бази; наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід; наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.09.2020 у справі № 640/8916/20, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2020 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ" задоволено частково: визнано протиправними дії Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів щодо обрання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" управителем арештованого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ" та розміщення 15.11.2019 відповідного оголошення на власному сайті. У задоволенні решти позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Тендерного комітету Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про обрання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" управителем арештованого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ" відмовлено.

При цьому під час розгляду адміністративної справи №640/8916/20 встановлено, зокрема, що Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів мало дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, визначених Законом України "Про публічні закупівлі", тобто проводити конкурс серед претендентів на управління майном шляхом конкурентного діалогу. Такий конкурентний діалог має проводитися з декількома особами, а не з певним підприємством, визначеним до початку конкурентного діалогу.

Проте, як зазначено в рішенні адміністративного суду, Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів не надано жодних доказів на підтвердження доведення інформації про можливе укладення договору щодо майна позивача до осіб, яких теоретично могла б зацікавити така інформація. Всі надані документи свідчать про спілкування названим Агентством з державними органами та підприємствами акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що не є доказом проведення конкурентного діалогу.

Водночас стосовно вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Тендерного комітету Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про обрання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" управителем арештованого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ", суд зазначив про відсутність підстав для її задоволення, оскільки таке рішення вже реалізоване шляхом укладення договору, а подальший захист прав позивача може здійснюватися шляхом оскарження укладеного договору в судах господарської юрисдикції. Скасування рішення Тендерного комітету жодних прав позивача не захистить.

Окрім цього суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судового рішення першої інстанції у справі № 640/8916/20 додатково зазначив про відсутність доказів, які підтверджували б перевірку Тендерним комітетом відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" на відповідність його кваліфікаційним вимогам, визначеним частиною 2 статті 16 Закону України "Про публічні закупівлі".

Таким чином рішеннями Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2020 у справі № 640/8916/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2020 встановлено, що дії Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів щодо обрання ТОВ "Нафтогаз Тепло" управителем арештованих активів позивача, без перевірки відповідності такої особи кваліфікаційним критеріям, встановленим ч. 2 ст. 16 Закону України "Про публічні закупівлі", та шляхом проведення переговорної процедури, є протиправними.

Частиною четвертою статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачі, відповідачі, треті особи, тощо.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Отже, фактичні обставини (в частині, що стосується протиправності проведення відповідачем переговорної процедури визначення управителя майна та обрання ТОВ "Нафтогаз Тепло" таким управителем) як такі, що в силу імперативних вимог статті 75 Господарського процесуального кодексу України мають преюдиціальне значення для даної справи, встановлені рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.09.2020 у справі № 640/8916/20, яке набрало законної сили, зокрема, обставини необґрунтованості та протиправності дій Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, щодо проведення переговорної процедури обрання управителем майна позивача за відсутності існування у м. Новояворівську і у м. Новий Розділ надзвичайної ситуації, яка б надавала таке право відповідачу, та протиправності обрання управителем майном позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" за відсутності передбачених законом підстав для такого обрання.

З урахуванням викладеного, посилаючись на те, що оспорювані правочини - договори управління № 5180 та № 430 укладені внаслідок вчинення відповідачем дій, які рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/8916/20, яке має преюдиціальне значення для даної справи, визнані неправомірними та протиправними, а договори управління укладені з особою, обраною управителем без проведення конкурсу та яка (особа) обрана без її відповідності жодному з трьох кваліфікаційних критеріїв, визначених частиною другою статті 16 Закону України "Про публічні закупівлі", позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визнання вказаних договорів управління майном (активами) від 19.11.2019 року та від 11.02.2020 недійсними на підставі приписів статей 203, 215 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Приписами статті 203 Цивільного кодексу України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Отже договір (його частина) може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Таким чином, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов`язання) (його частини) необхідно встановити, що правочин (його частина) не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

При цьому, зміст правочину відповідно до ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Крім того, за приписами ч.1 ст. 207 Господарського кодексу господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї зі сторін або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю чи в частині.

Тобто, виходячи з наведених приписів позивач, звертаючись із даним позовом до суду з вимогою про визнання недійсним договору в частині, зобов`язаний довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними на момент їх вчинення і настання відповідних наслідків.

За змістом постанови пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 р. (далі - Постанова № 9) відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до Постанови № 9 під час розгляду справ про визнання угоди (правочину) недійсною господарський суд встановлює наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними та настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угоди вимогам закону, додержання встановленої форми угоди, правоздатність сторін за угодою, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. При цьому обставини, що мають істотне значення для вирішення спору повинні підтверджуватись сторонами належними та допустимими доказами відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами, зокрема, про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач з посиланням на преюдиціальні для справи № 910/20577/20 обставини, встановлені в адміністративній справі № 6440/8916/20, рішення в якій набрало законної сили, зазначає, що відповідач провів публічну закупівлю (конкурс) без проведення конкурсу, за переговорною процедурою, при цьому управитель не відповідав кваліфікаційним критеріям, що свідчить про порушення приписів ч. 2 ст. 16, абз. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про публічні закупівлі".

Встановлені в адміністративній справі № 640/8916/20 обставини щодо не проведення відповідачем конкурентного діалогу серед претендентів на управління майном позивача, не доведення обставин здійснення Тендерним комітетом перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" на відповідність його кваліфікаційним вимогам (критеріям), визначеним частиною 2 статті 16 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку з чим дії відповідача щодо обрання третьої особи управителем арештованого майна позивача та розміщення відповідного оголошення визнано протиправними у судовому порядку, мають преюдиціальне значення для справи, яка розглядається.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду про те, що проводячи переговорну процедуру, Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів при здійсненні відбору повинно обирати управителем особу, яка відповідає мінімум одному з трьох кваліфікаційних критеріїв, встановлених ч. 2 ст. 16 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме, щодо: наявності обладнання та матеріально-технічної бази; наявності працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід; наявності документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору.

Абзацом 2 ч.1 ст.35 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що замовник під час проведення переговорів вимагає від учасника подання ним підтвердженої документально інформації про відповідність учасника кваліфікаційним вимогам відповідно до статті 16 цього Закону.

Однак, як встановлено під час розгляду адміністративної справи, доказів, які б підтверджували перевірку ТОВ "Нафтогаз Тепло" відповідачем на відповідність його кваліфікаційним вимогам Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, надано не було.

Окрім того адміністративним судом встановлено обставини відсутності надзвичайної ситуації, на яку посилається позивач в апеляційній скарзі, як необхідної передумови для проведення переговорної процедури з метою ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, а не для обрання управителя арештованих активів, як було вчинено відповідачем, позаяк наявність протоколу позачергового засідання обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Львівської обласної державної адміністрації № 17 від 08.11.2019 підтверджує лише можливий ризик зриву опалювального сезону 2019-2020 років у м. Новояворівську і у м. Новий Розділ, а не наявність надзвичайної ситуації.

Таким чином Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів протиправно застосовано переговорну процедуру при обранні ТОВ "Нафтогаз Тепло" управителем майна позивача, що є преюдиціальними обставинами у цій справі, які не потребують доказування, що свідчить про відсутність у відповідача правомірних підстав для укладення з третьою особою ТОВ "Нафтогаз Тепло" оспорюваних правочинів щодо управління арештованим майном позивача, отже є підставою для визнання їх недійсними в судовому порядку.

Щодо посилання третьої особи в письмових поясненнях на те, що зі змісту позовної заяви не вбачається за відновленням яких прав та інтересів звернувся позивач до суду та як саме задоволення позовних вимог не призведе до їх відновлення, з огляду на наявність чинної ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 07.06.2018 у справі № 760/14539/18, згідно з якою накладено арешт на майно позивача як єдиний майновий комплекс, у тому числі, майновий комплекс Новороздільської ТЕЦ, колегія суддів надаючи оцінку обраному позивачем способу захисту порушеного права та з урахуванням наведеного ним мотивування, зазначає про те, що сама по собі чинність договорів управління активами, що укладені з управителем, який не відповідав визначеним кваліфікаційним критеріям (відповідно, повноваження якого на управління не підтверджені) на підставі рішення Тендерного комітету відповідача (яке не визнано недійсним у судовому порядку виключно з підстав його (рішення) реалізації шляхом укладення договору, проте з визнанням у судовому порядку протиправними дій відповідача щодо обрання третьої особи управителем арештованого майна позивача та розміщення відповідного оголошення на сайті відповідача, виключає як таку можливість здійснення управління цими активами іншою особою, як власне й проведення конкурсу для обрання нового управителя.

У цьому випадку, з огляду на предмет і підстави позову, питання чинності судового акта про арешт майна позивача у кримінальному провадженні в контексті порушеного права позивача правового значення не має.

В обґрунтування порушеного права, що стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду, останній зазначив про своє право власності на майно, яке передане в управління управителеві, якого, у свою чергу, обрано у протиправний спосіб без відповідності такої особи жодному кваліфікаційному критерію, відтак управління майном, яке здійснюється управителем, що не відповідає кваліфікаційним критеріям, порушує законні інтереси позивача як власника майна.

З огляду на викладене, позивачем, як власником майна, обрано спосіб захисту, який відповідає порушеному права, оскільки у першу чергу позивач зацікавлений у належному управлінні його майном (на час знаходження такого майна під арештом) тією особою, яка відповідає необхідним кваліфікаційним вимогам (критеріям).

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Натогаз Тепло" залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 у справі №910/20577/20 залишити без змін.

4. Матеріали справи №910/20577/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 17.01.2022

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Є.Ю. Шаптала

Л.Г. Сітайло