РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.12.2021Справа № 910/20955/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., при секретарі судового засідання Стеренчук М.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5" вул. Прирічна, 5, м. Київ, 04213

до Національна спілка художників України вул. Артема (Січових Стрільців),1-5, м. Київ, 04053

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Підприємство по утриманню житлового фонду Національної спілки художників України (04053, м. Київ, вул. Смірнова- Ласточкіна, буд. 21)

про стягнення 464932,95 грн.

за зустрічним позовом Національної спілки художників України вул. Артема (Січових Стрільців),1-5, м. Київ, 04053

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5" вул. Прирічна, 5, м. Київ, 04213

про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників

Представники учасників справи:

Від позивача Святун С.С.;

Від відповідача Куриленко М.В., ордер № 712265 від 18.03.2021;

Від третьої особи Калита Л.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Національної спілки художників України про стягнення 464 932,95 грн., а саме 364 327,20 грн. витрат по утриманню та обслуговуванню майна і прибудинкової території, 31893,56 грн. річних, 68712,19 грн. втрат від інфляції.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач посилається на неналежне виконання відповідачем обов`язку зі сплати внеску на управління багатоквартирним будинком та прибудинковою територію, розмір яких встановлено протоколом засідання правління ОСББ № 1/17 від 27.11.2017 року, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем нараховані проценти річних та втрати від інфляції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2021 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Через відділ діловодства суду 01.02.2021 року від позивача на виконання вимог ухвали суду від 22.01.2021 року надійшла заява б/н від 01.02.2021 року про усунення недоліків позовної заяви, розглянувши яку суд встановив, що недоліки позовної заяви, які зумовили залишення її без руху, позивачем усунено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/20955/20, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та оскільки ціна позову у даній справі не перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, господарським судом на підставі ч.2 ст. 247 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Від відповідача - Національної спілки художників України 09.03.2021 року через канцелярію суду надійшла заява б/н від 09.03.2021 року про зупинення провадження у справі, в якій відповідач просить суд зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 року у справі № 910/8311/20 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5" про визнання недійсним рішення установчих зборів та скасування державної реєстрації юридичної особи - ОСББ "НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5".

Через відділ діловодства суду 22.03.2021 року від Національної спілки художників України надійшла зустрічна позовна заява б/н від 18.03.2021 року до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5" про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників ОСББ "Наш дім Прирічна 5", оформленого протоколом № 1/16 від 10.10.2016 року, в частині надання повноважень Правлінню об`єднання в оперативному порядку змінювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників (питання № 3 порядку денного).

Також через відділ діловодства суду 29.03.2021 року від відповідача за первісним позовом - Національної спілки художників України надійшов відзив на позовну заяву б/н від 26.03.2021 року разом із заявою б/н від 26.03.2021 року про поновлення процесуального строку для подання відзиву. Зокрема, у поданому відзиві відповідач за первісним позовом заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що спірне майно - творчі майстерні, є індивідуальною вставкою між житловими будинками, та має іншого балансоутримувача - Національну спілку художників України, управитель майна визначений Договором про передачу в експлуатацію нежитлових приміщень та житлових будинків від 15.05.2009 року - Підприємство по утриманню житлового фонду Національної спілки художників України, яке і здійснює фактичне утримання під`їзду № 19 у будинку № 5 по вул. Прирічній у місті Києві та несе відповідні витрати. Додатково відповідач за первісним позовом зазначає про невірний розрахунок процентів річних та втрат від інфляції, та наголошує на незаконності рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Наш Дім Прирічна 5», оформленого протоколом № 1/16 від 10.10.2016 року в частині надання правлінню об`єднання повноважень змінювати порядок сплати, перелік та розмір внесків і платежів співвласників.

До відзиву на позовну заяву додано клопотання б/н від 26.03.2021 року про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Підприємство по утриманню житлового фонду Національної спілки художників України. Документи судом долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 року зустрічну позовну заяву Національної спілки художників України до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5" про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників прийнято для спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/20955/20, об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі № 910/20955/20, ухвалено здійснювати розгляд справи №910/20955/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.05.2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2021 року заяву відповідача за первісним позовом (позивача за первісним позовом) Національної спілки художників України про залучення до участі у справі третьої особи задоволено, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача за первісним позовом - Підприємство по утриманню житлового фонду Національної Спілки художників України (04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ СМІРНОВА-ЛАСТОЧКІНА, будинок 21, ), підготовче засідання відкладено на 30.06.2021 року.

Судом доведено до відома, що до початку судового засідання 24.06.2021 року від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів на підтвердження отримання третьою особою копії позовної заяви з додатками та клопотання про зупинення провадження; 24.06.2021 року від третьої особи надійшли пояснення б/н від 23.06.2021 року по суті справи разом з доказами направлення на адресу сторін у справі, в яких третя особа підтримує позицію відповідача за первісним позовом та одночасно просить суд задовольнити зустрічні позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими. Клопотання та пояснення долучено судом до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 30.06.2021 року протокольно оголошено перерву на 22.07.2021 року.

Проте, у зв`язку з перебуванням судді Селівона А.М. на лікарняному судове засідання призначене на 22.07.2021 року не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 року підготовче засідання призначено на 04.08.2021 року.

До початку судового засідання 21.07.2021 року від відповідача за зустрічним позовом (позивача за первісним) надійшов відзив б/н від 21.07.2021 року на зустрічну позовну заяву разом з доказами направлення на адресу сторін у справі, в якому ОСББ «Наш Дім Прирічна 5» заперечує проти зустрічного позову та зазначає, що рішення загальних зборів від 25.09.2016 року про визначення сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників прийнято згідно чинного законодавства, та при цьому позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним) пропущено строк позовної давності, в межах якого останній міг звернутись до суду з вимогою про захист свого порушеного права, оскільки, як стверджує відповідач за первісним позовом, НСХУ могла дізнатися або дізналася про спірне рішення щодо розміру внесків більше чотирьох років тому, враховуючи запрошення на проведення зборів (установчих та поточних) та надсилання досудової вимоги про сплату боргу. Відзив судом долучено до матеріалів справи.

Від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) 21.07.2021 року надійшла відповідь на відзив на позовну заяву разом з доказами направлення на адресу сторін у справі, в якій ОСББ не погоджується з доводами відповідача за первісним позовом, стверджуючи, що НСХУ є співвласником спільного неподільного майна будинку в частині 1686,7/47085,36 кв.м та несе витрати на його утримання. Окрім цього позивач за первісним позовом наголошує, що чинним законодавством не передбачено обмежень щодо встановлення загальними зборами співвласників ОСББ розміру граничного внесу та надання повноважень правлінню в оперативному порядку змінювати розмір внесків у встановлених межах. Відповідь на відзив судом долучена до матеріалів справи.

Окрім цього 21.07.2021 року від позивача надійшла заява про поновлення процесуального строку, 21.07.2021 року - письмові пояснення б/н від 21.07.2021 року щодо клопотання відповідача за первісним позовом про зупинення провадження у справі, які судом долучені до матеріалів справи.

Через канцелярію суду 28.07.2021 року від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) надійшла відповідь б/н від 27.07.2021 року на відзив за зустрічною позовною заявою та заперечення на відповідь на відзив за первісним позовом разом з доказами направлення на адресу сторін у справі, згідно змісту яких НСХУ зазначає про протиправність рішення ОСББ від 10.10.2016 року, оскільки визначення розміру внесків та порядку їх оплати - це виключні повноваження загальних зборів співвласників; 04.08.2021 року від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання б/н від 04.05.2021 року про витребування доказів судом разом з доказами направлення на адресу сторін. Подані клопотання долучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 04.08.2021 року протокольно оголошено перерву у підготовчому засіданні на 02.09.2021 року.

Проте, у зв`язку з перебуванням судді Селівона А.М. у відпустці судове засідання призначене на 02.09.2021 року не відбулось.

До початку судового засідання 20.09.2021 року від позивача за первісним позовом надійшли заперечення щодо клопотання про витребування доказів, які долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 року розгляд справи призначено на 29.09.2021 року.

У судовому засіданні 29.09.2021 року судом доведено до відома сторін, що судом самостійно здійснено запит та отримано копії документів з реєстраційної справи ОСББ "Прирічна 5", які долучено судом до матеріалів справи, у зв`язку з чим протокольно ухвалено про залишення без розгляду клопотання відповідача про витребування доказів.

Також у вказаному судовому засіданні у зв`язку з прийняттям Північним апеляційним господарським судом 15.09.2021 року постанови у справі № 910/8311/20, судом протокольно залишено без розгляду клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 29.09.2021 року уповноваженим представником відповідача (за первісним позовом) заявлено усне клопотання про залишення без розгляду позовної заяви.

У підготовчих засіданнях 29.09.2021 року та 13.10.2021 року протокольно оголошено перерви на 13.10.2021 року та 03.11.2021 року відповідно.

До початку судового засідання 13.10.2021 року від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення щодо клопотання про залишення первісного позову без розгляду, які долучено судом до матеріалів справи.

У зв`язку з тим, що судове засідання призначене на 03.11.2021 року не відбудеться, ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 року розгляд справи призначено на 18.11.2021 року.

Судом повідомлено, що до початку судового засідання 01.11.2021 року від відповідача за первісним позовом - НСХУ надійшли додаткові письмові пояснення б/н від 29.10.2021 року щодо клопотання про залишення первісного позову без розгляду, в яких відповідач зазначає, що голова правління ОСББ під час підписання первісної позовної заяви діяла всупереч своїм повноваженням та з їх очевидним перевищенням, а отже позовна заява первісна підлягає залишенню без розгляду як така, що підписана особо, яка не мала права її підписувати. Пояснення долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 року задоволено заяву відповідача (за первісним позовом) та залишено без розгляду первісну позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5" до Національної спілки художників України про стягнення 464932,95 грн. В частині зустрічних позовних вимог розгляд справи судом продовжено.

Зокрема, залишаючи без розгляду первісну позовну заяву судом враховано зміст Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш дім Прирічна 5", а саме п. 3.5, згідно якого повноваження Голови правління та членів Правління припиняються після затвердження загальними зборами співвласників нового складу (повністю або частково) Правління, припинення права власності на квартиру/нежитлове приміщення, смерті, та той факт, що позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5" до Національної спілки художників України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Підприємства по утриманню житлового фонду Національної спілки художників України про стягнення 464932,95 грн. боргу подана та підписана гр. ОСОБА_2 , у якої станом на дату подання позовної заяви 29.12.2020 року були відсутні повноваження Голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5" відповідно до п.3.5 Статуту останнього внаслідок припинення права власника у житловій будівлі по вул. Прирічна 5 у м. Києві та, відповідно, права на підписання та подання позовної заяви, отже, за висновками суду, наведене свідчить про наявність підстав для задоволення заяви відповідача за первісним позовом - Національної спілки художників України та залишення первісної позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5" до Національної спілки художників України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Підприємства по утриманню житлового фонду Національної спілки художників України без розгляду згідно п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 року, враховуючи те, що судом остаточно з`ясований предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників справи, визначені обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрані відповідні докази, вчинені усі дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі № 910/20955/20 та початок розгляду справи по суті, судове засідання призначено на 15.12.2021 року.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 15.12.2021 року протокольною ухвалою оголошено перерву у судовому засіданні на 23.12.2021 року.

Судом доведено до відома, що до початку судового засідання 22.12.2021 року від позивача за зустрічним позовом надійшли письмові заперечення б/н від 20.12.2021 року щодо заяви про застосування позовної давності, в яких НСХУ зазначає про застосування до вимог про оскарження рішень ОСББ загального строку позовної давності в три роки та відсутність пропуску строку позовної давності при зверненні до суду з зустрічною позовною заявою. Заперечення долучено судом до матеріалів справи.

Будь-яких інших заяв та клопотань процесуального характеру, а також доказів на підтвердження свої вимог та заперечень, окрім наявних в матеріалах справи, від сторін та третьої особи до суду не надходило.

У судові засідання з розгляду справи по суті 15.12.2021 року та 23.12.2021 року з`явилися представники позивача за зустрічним позовом, відповідача за зустрічним позовом та третьої особи.

Представник позивача за первісним позовом в судових засіданнях з розгляду справи по суті 15.12.2021 року та 23.12.2021 року підтримав заявлені зустрічні позовні вимоги та просив зустрічний позов задовольнити.

Представник відповідача за зустрічним позовом в судових засіданнях з розгляду справ по суті 15.12.2021 року та 23.12.2021 року проти зустрічного позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи в судових засіданнях з розгляду справи по суті 15.12.2021 року та 23.12.2021 року підтримав позовні вимоги позивача та просив задовольнити зустрічний позов.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 23.12.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також заслухавши в судових засіданнях представників позивача, відповідача та третьої особи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із ч.1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України до підвідомчості господарським судам України віднесено справи з корпоративних спорів, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень частин 1, 3 статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами; під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Частиною 4 статті 319 Цивільного кодексу України визначено, що власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до статті 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

У відповідності до статті 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

За змістом статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. В одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання. Власники квартир та нежитлових приміщень у двох і більше багатоквартирних будинках, об`єднаних спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, інженерною інфраструктурою, можуть створити одне об`єднання.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Як встановлено судом, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш Дім Прирічна 5" створене власниками квартир та/або приміщень багатоквартирного будинку № 5 по вул. Прирічна, 5 в м. Києві відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", про що 12.09.2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис про створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш Дім Прирічна 5", що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Розпорядженням Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.09.2017 року № 552 «Про списання з балансу комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» житлового будинку № 5 на вулиці Прирічній та передачі його в управління об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5», за результатами розгляду звернення ОСББ «Наші Дім Прирічна 5» від 24.10.2016 року № 104/4308 Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» списано зі свого балансу житловий будинок № 5 на вулиці Прирічній в місті Києві, за винятком квартир та нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва (у тому числі, право власності на яких не зареєстровано).

На виконання вказаного розпорядження Оболонської районної в м. Києві ДА комісією за участю представників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш Дім Прирічна 5" та Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва" 01.12.2017 був складений Акт приймання-передачі житлового будинку м. Київ, вул. Прирічна, 5, в управління ОСББ «НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5», та затверджено керівниками юридичних осіб 01.12.2017, яким визначено активи та технічна документація житлового будинку, що передаються. Копія вказаного акту наявна в матеріалах справи.

Так, згідно з додатком № 1 до Акту приймання-передачі житлового будинку м. Київ, вул. Прирічна, 5, в управління ОСББ «НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5» від 01.12.2017 року на підставі неприватизовані квартири, нежитлові приміщення, які залишаються на балансі комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» на підставі розпорядження від 18.09.2017 № 522 Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації» залишаються закріпленими на праві господарського відання за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва» нежитлові приміщення загальною площею 103,1 кв. м та житловий фонд площею 2548,2 кв.м (47 квартир), разом 2651,3 кв.м.

Поряд із цим відповідач - Національна спілка художників України є власником об`єкта нерухомого майна творчі майстерні Київського творчо - виробничого об`єднання «Художник» Художнього фонду УРСР (творчі майстерні Київської організації національної спілки художників України) (індивідуальна вставка між житловими будинками) загальною площею 1686,7 кв.м, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та свідоцтвом про право власності № 1467 від 10.10.2011 року, виданим на підставі Закону України «Про професійних творчих працівників та творчі спілки», постанови Кабінету Міністрів України «Про передачу нерухомого майна творчим спілкам» № 1058 від 10.07.1998 року із змінами і доповненнями.

Враховуючи наведені вище приписи Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", оскільки ОСББ є юридичною особою, створеною власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна, та, як зазначалось судом вище, позивач за зустрічним позовом є власником нерухомого майна у будинку № 5 по вул. Прирічній у місті Києві, за висновками суду спір у даній справі є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи і повинен розглядатися за правилами господарського судочинства, позаяк спір стосується захисту права позивача як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушеного, на його думку, прийняттям рішень, що стосуються діяльності юридичної особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі №813/6286/15, від 06.02.2019 року у справі №462/2646/17 та від 02.10.2019 року у справі №501/1471/16-ц.

Статтею 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Таким чином, управління майном багатоквартирного будинку є правом (та відповідно обов`язком) власників приміщень у багатоквартирному будинку, яке може реалізовуватися та виконуватися ними, зокрема, через об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, створене в цьому будинку.

Визначення порядку управління багатоквартирним будинком, тобто вирішення питання про те, наділити цими функціями ОСББ, є невід`ємною складовою реалізації прав та виконання обов`язків співвласниками багатоквартирного будинку щодо належного утримання та управління спільним майном, що здійснюється за їх безпосереднім волевиявленням.

Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Так, статтею 1 цього Закону визначено терміни:

1) багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна;

3) нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна;

5) співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку;

7) управитель багатоквартирного будинку - фізична особа-підприємець або юридична особа суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб;

8) управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку;

9) частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Згідно зі ст.10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких відноситься, зокрема затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом).

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

У відповідності до частини 3 статті 23 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у пунктах 2, 3 і 9 частини другої цієї статті, які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить 50 відсотків або більше загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосувало більш як 75 відсотків загальної кількості співвласників, а рішення з питань, зазначених у пунктах 2, 3 і 9 частини другої цієї статті, вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосувало більш як 50 відсотків загальної кількості всіх співвласників (ч. 6 статті 10 вказаного Закону).

Згідно з ч. 14 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Типовий статут об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 238 від 23.09.2015 року, та містить загальні положення, які мають бути відображені у ньому, форма складення та зміст статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не є вичерпним щодо положень, викладених у ньому, а може бути конкретизований та доповнений, проте не повинен суперечити загальним вимогам.

Так, в матеріалах справи наявний Статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім Прирічна 5», затверджений рішенням загальних зборів ОСББ, оформленим протоколом № 1 від 22.07.2016 року (далі - Статут).

Статутом ОСББ визначено, що рішення загальних зборів вважається прийнятим, якщо за нього проголосували власники квартир та/або нежитлових приміщень, площа яких перевищує 50% загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку (п. 5.3).

Кожний співвласник (його представник за довіреністю або договором доручення) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку (п.5.1 Статуту).

Як встановлено судом за матеріалами справи, рішеннями загальних зборів співвласників ОСБ «Наш Дім Прирічна 5», оформленими протоколом № 1/16 від 10.10.2016 року, в яких брали участь та були присутні власники (особисто та/або представники) 30 квартир та нежитлових приміщень, а також брали участь у письмовому опитуванні 992 особи, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення, зокрема, по третьому питанню порядку денного було прийнято рішення, за яке проголосували 33650,9 голосів, проти - 196,7 голосів: «надати повноваження Правлінню об`єднання в оперативному порядку змінювати порядок сплати, перелік та розмірів внесків і платежів співвласників. Вищезазначені повноваження діють лише в тому випадку, коли розмір внеску за 1 квадратний метр загальної площі приміщення не буде перевищувати 6 (шість) гривень, інакше Правління зобов`язане скликати загальні збори співвласників.»

Вказаний протокол підписаний головою загальних зборів співвласників ОСББ ОСОБА_3 та секретарем загальних зборів співвласників ОСББ ОСОБА_2 .

Також згідно з Протоколом засідання правління № 1/17 від 27.11.2017 року, на якому були присутні члена правління ОСББ: ОСОБА_2 (голова правління), ОСОБА_4 (член правління), ОСОБА_5 (член правління), ОСОБА_6 (член правління) по першому питанню порядку денного було прийнято рішення: «...затвердити розмір внеску співвласників ОСББ «Наш Дім Прирічна 5» на утримання спільного неподільного майна в розмірі 6 грн. 00 коп. (шість гривень нуль копійок) за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення. Затвердити Порядок сплати внесків і платежів співвласників, відрахувань до резервного та ремонтного фондів в Об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім Прирічна 5».

Зазначений протокол засідання правління ОСББ «Наш дім Прирічна 5» № 1/17 від 27.11.2017 року містить підписи присутніх членів правління ОСББ.

Факт підписання вказаними особами спірного рішення загальних зборів співвласників ОСББ, оформленого протоколом від 10.10.2016 № 1/16, та протоколу засідання правління ОСББ № 1/17 від 27.11.2017 року позивачем за зустрічною позовною заявою не оскаржувався, заперечень щодо дійсності підписів вказаних осіб на зазначених документах від сторін до суду не надходило.

Окрім цього в матеріалах справи наявний Додаток до протоколу засідання правління № 1/17 від 27.11.2017 року «Порядок сплати внесків і платежів співвласників, відрахувань до резервного та ремонтного фондів в Об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім Прирічна 5».

Відповідно до статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

За приписами статті 360 Цивільного кодексу України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Обов`язки співвласників багатоквартирного будинку визначені статтею 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", а також статтею 15 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", відповідно до яких співвласники зобов`язані, в тому числі, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Частиною 2 наведеної статті передбачено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Частинами 2, 3 статті 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Аналогічні положення містить ст. 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", які також встановлюють, що частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків та платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, а також звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіяні збитки.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 вище зазначеного Закону для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання.

За приписами ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Частина 6 статті 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначає, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Оскільки, як стверджує ОСББ «Наш Дім Прирічна 5», Національною спілкою художників України як співвласником майна у будинку, управління та утримання якого здійснює ОСББ, не виконувались зобов`язання зі своєчасної оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, ОСББ звернулось до спілки з Досудовою вимогою № ХМ-01/18 від 08.11.2018 року про сплату заборгованості в сумі 115 222,80 грн.

Факт отримання вказаної вимоги спілкою 18.11.2018 року підтверджується відміткою про вхідну реєстрацію документа № 01-289-12 від 08.11.2018 року.

Проте, за твердженням ОСББ, вимога залишена спілкою без відповіді та задоволення.

Таким чином, враховуючи той факт, що Національна спілка художників України є власником нежитлового приміщення в будинку № 5 по вул.Прирічній в м. Києві, що останнім не заперечувалось, вважаючи, що в порушення норм чинного законодавства України, зокрема, Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та всупереч рішенню Загальних зборів співвласників ОСББ "Наш Дім Прирічна 5", оформленого протоколом № 1/16 від 10.10.2016, та рішенню Засідання Правління ОСББ, оформленого протоколом № 1/17 від 27.11.2017, Національною спілкою художників України не виконуються зобов`язання зі сплати відповідних внесків на утримання та обслуговування неподільного майна будинку і прибудинкової території, внаслідок чого у останнього за період січень 2018 року - грудень 2020 року включно утворилась заборгованість перед Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Наш дім Прирічна 5" у загальному розмірі сумі 364 327,20 грн., позивач за первісним позовом звернувся до суду з відповідною позовною заявою.

Окрім цього у вказаній позовній заяві ОСББ «Наш Дім Прирічна 5» нараховано та пред`явлено до стягнення на підставі ст. 625 ЦК України 31893,56 грн. процентів річних за період 01.01.2018 року - 01.12.2020 року та втрати від інфляції в сумі 68712,19 грн. за період січень 2018 року - листопад 2020 року, які просив стягнути з відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) згідно наведеного в позовній заяві розрахунку.

Як зазначалось судом вище, ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 року первісну позовну заяву ОСББ «Наш Дім Прирічна 5» до НСХУ про стягнення 464 932,95 грн., а саме 364 327,20 грн. витрат по утриманню та обслуговуванню майна і прибудинкової території, 31893,56 грн. річних, 68712,19 грн. втрат від інфляції, залишено без розгляду згідно п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

В свою чергу судом встановлено за матеріалами справи, що позивач за зустрічним позовом звернувся до суду з позовними вимогами про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників ОСББ "Наш дім Прирічна 5", оформленого протоколом № 1/16 від 10.10.2016 року, в частині надання повноважень Правлінню об`єднання в оперативному порядку змінювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників (питання № 3 порядку денного), як такого, що порушує права позивача як члена ОСББ та прийняте з порушенням норм чинного законодавства.

В обґрунтування заявлених зустрічних позовних вимог позивач за зустрічним позовом посилається на те, що рішення Загальних зборів співвласників ОСББ «НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5», оформлене протоколом № 1/16 від 10.10.2016 року, питання № 3 порядку денного, про надання повноважень Правлінню об`єднання в оперативному порядку змінювати порядок сплати, перелік та розмірів внесків і платежів прийняте всупереч нормам чинного законодавства, а отже порушує права НСХУ, зокрема, право визначати розмір внеску через прийняття участі у загальних зборах співвласників з цього питання.

Вищенаведене, на думку позивача за зустрічним позовом, є безумовною підставою для визнання недійсним рішення таких загальних зборів співвласників ОСББ, оформленого протоколом № 1/16 від 10.10.2016 року, у відповідній частині.

За приписами статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

У відповідності до ст. 124, п. п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства, зокрема, є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд наголошує, що відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином обов`язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України, покладено саме на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Суд зазначає, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні ст. 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за ст. 216 ЦК України. Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 22.05.2019 у справі № 686/8227/17 щодо застосування статей 15, 16 Цивільного кодексу України у правовідносинах, пов`язаних з діяльністю Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та визнанням недійсними рішень Об`єднання, вирішуючи спір про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку суд повинен установити наявність порушених прав позивача внаслідок порушення процедури скликання та проведення зборів, тобто не тільки недотримання норм закону під час скликання і проведення зборів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Саме позивачу необхідно доводити в суді, що рішення не відповідає інтересам співвласників, порушує їх права чи прийнято з порушенням передбаченої процедури.

Суд зазначає, що відповідно до статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків" органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства.

У відповідності до п. 3.1 Статуту вищим органом управління об`єднання є загальні збори співвласників, які скликаються і проводяться згідно з вимогами цього Статуту та чинного законодавства не рідше одного разу на рік.

При цьому за частиною 2 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до ч. 7 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління. Правління має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених статутом.

Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам. Порядок обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання встановлюються загальними зборами.

До компетенції правління відноситься: підготовка кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством; розпорядження коштами об`єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об`єднання кошторису; укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням; ведення діловодства, бухгалтерського обліку та звітності про діяльність об`єднання; скликання та організація проведення загальних зборів співвласників або зборів представників; призначення письмового опитування співвласників та утворення відповідної комісії для його проведення.

Інших питань, які б відносились до компетенції правління ОСББ, норми статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" не містять.

Згідно статті 21 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та Статуту об`єднання.

Утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (ст. 23 вказаного Закону).

За змістом Статуту, а саме п. 3.2, встановлено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників віднесено визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників (п.8).

В свою чергу до повноважень правління, яке є виконавчим органом ОСББ, положеннями п. 3.3 Статут віднесено керівництво поточною діяльністю об`єднання, та до виключних повноважень - підготовка кошторису, балансу квартальних та річного звіту; здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками об`єднання внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з чинним законодавством; визначення порядку користування, виділення коштів з резервного та ремонтного фондів тощо.

Окрім цього як визначено п. 3.4 Статуту об`єднання доручає правлінню в межах повноважень, визначених статутом, здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів; за рішенням правління встановлювати розмір штрафних санкцій, пені - однак не більше розміру, встановленого чинним законодавством; вимагати від співвласників (власників) приміщень своєчасної та у повному обсязі сплати всіх установлених законом, Статутом та рішеннями правління платежів, зборів і внесків, штрафів та пені, а також відрахувань до резервного та ремонтного фондів; …інші права відповідно до Статуту і рішень загальних зборів об`єднання.

Тобто повноважень правління щодо зміни переліку, розміру (збільшення або зменшення) та порядку сплати внесків і платежів співвласників положеннями Статуту ОСББ «Наш Дім Прирічна 5» також не передбачено.

Водночас ч. 9 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників - батоквартирного будинку» чітко зазначено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 10, 23 Закону України «Про об`єднання співвласників батоквартирного будинку» та ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", які підлягають переважному застосуванню, суд зазначає, що чинним законодавством визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників багатоквартирного будинку віднесено до виключної компетенції загальних зборів співвласників, а не правління ОСББ. Відтак рішення загальних зборів співвласників ОСББ є обов`язковими для виконання в разі дотримання порядку прийняття та їх змісту.

Тобто, розгляд питання щодо затвердження переліку та розміру внесків і платежів співвласників ОСББ на утримання спільного неподільного майна об`єднання, порядку їх сплати, а також зміни їх розміру, є виключною компетенцією загальних зборів співвласників і не могло бути делеговано виконавчому органу - правлінню ОСББ.

Отже, рішення, викладене у третьому пункті протоколу № 1/16 від 10.10.2016 р. в частині надання повноважень правлінню ОСББ в оперативному порядку змінювати порядок сплати, перелік та розмір внесків і платежів співвласників, було прийняте неповноважним органом - установчими зборами співвласників будинку та із перевищенням цим органом своєї компетенції.

Згідно з позицією Конституційного Суду України, викладеною у Рішенні Першого сенату КСУ від 5 червня 2019 року у справі № 3-391/2018(6048/18) за конституційною скаргою ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА», зокрема, в п. 2.2 мотивувальної частини цього Рішення, визначено "Неодмінним елементом принципу верховенства права є юридична визначеність, яка вимагає від законодавця чіткості, зрозумілості, однозначності правових норм, їх передбачуваності (прогнозованості) для забезпечення стабільного правового становища людини" (абзац дев`ятий підпункту 4.3 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року № 1-р/2018).

Юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях (legitimate expectations), зокрема у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване. Юридичною визначеністю обумовлюється втілення легітимних очікувань, тобто досягнення бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки.»

Отже, у світлі судової практики законні сподівання та інтерес позивача, пов`язані із реалізацією прав співвласників будинку на участь в управлінні, використанні та утриманні спільного майна, є охоронюваним об`єктом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 р. у справі № 910/1255/20.

В свою чергу, встановлюючи фактичні обставини справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів суд зазначає, що у пункті 30 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи "Щодо якості судових рішень" міститься положення, згідно з яким дотримання принципів змагальності та рівності сторін є необхідними передумовами сприйняття судового рішення як належного сторонами, а також громадськістю.

Принцип змагальності необхідно розглядати як основоположний компонент концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та принцип ефективної участі.

Пункт 4 ст. 129 Конституції України змагальність сторін прямо пов`язує зі свободою в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Наразі сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за таким підходом сама концепція змагальності втрачає сенс.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Разом з тим, на позивача покладений обов`язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими до суду доказами, тобто, довести, що права та інтереси позивача дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.

Згідно з положеннями статей 2, 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Таким чином, оскільки ОСББ «наш Дім Прирічна 5» під час розгляду справи належними засобами доказування не спростовано факт прийняття загальними зборами співвласників ОСББ, всупереч приписам чинного законодавства оспорюваних рішень про надання правлінню об`єднання повноважень змінювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, оформленими протоколом № 1/16 від 10.10.2016 року, з огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників ОСББ "Наш дім Прирічна 5", оформленого протоколом № 1/16 від 10.10.2016 року, в частині надання повноважень Правлінню об`єднання в оперативному порядку змінювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників (питання № 3 порядку денного).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем за зустрічним позовом у відзиві було заявлено про застосування згідно ст. 258 ЦК України строку спеціальної позовної давності в один рік до позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників в частині, оскільки позивач за зустрічним позовом звернувся до суду з відповідними позовними вимогами після спливу строку позовної давності, тобто в строк понад чотири роки, що, в свою чергу, на переконання ОСББ, є підставою для відмови в задоволенні позову згідно ст. 267 ЦК України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі відкрите акціонерне товариство "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Отже, дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язане з реалізацією права на справедливий судовий розгляд.

Суд зазначає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною першою статті 260 Цивільного кодексу України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Згідно статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (п. 1), за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.(п. 5).

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до п. 8 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів товариства застосовується позовна давність в один рік.

В абзаці першому та п`ятому підпункту 2.1 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" (далі - Постанова № 10) зазначено, що частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

При цьому, як зазначено в п. 2.2. Постанови № 10 за змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен розглянути справу у повному обсязі, дати належну оцінку доказам, відповідно до вимог статті 43 ГПК України, з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Положення закону про правові наслідки спливу строку позовної давності можуть бути застосовані судом тільки у тому випадку, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права і факт його порушення чи оспорювання. Якщо ж під час розгляду справи буде встановлено, що у позивача немає суб`єктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, суд повинен відмовити у позові не через пропущення строку позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової-вимоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини" зазначено правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати, зокрема, можливість поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права.

Питання поважності причин пропущення позовної давності (наявність обставин, які з об`єктивних, незалежних підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову) вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

При вирішенні питання про захист порушеного права, у разі пропущення позовної давності суд: а) у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які обґрунтовують поважність причин пропущення позовної давності; б) вирішує дане питання у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини; в) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом.

В свою чергу вирішуючи питання щодо застосування строку позовної давності судом враховано правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 904/686/19, згідно яких скорочений строк позовної давності щодо вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства, що встановлений пунктом 8 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України, який набув чинності 17.06.2018 відповідно до Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", застосовується лише до оскарження рішень товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю і не застосовується до вимог про визнання недійсним рішення інших юридичних осіб, в тому числі рішень власників фермерського господарства.

Виходячи із суті спірних правовідносин, вимоги Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", яким встановлена спеціальна позовна давність щодо вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства, не можуть застосовуватися за аналогією закону до вимог про оскарження рішень загальних зборів співвласників ОСББ відповідно до статті 8 ЦК України.

У такому разі, до вимог, які є предметом даного спору, оскільки інше не передбачено законом, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Щодо тверджень ОСББ «Наш Дім Прирічна 5» в обґрунтування пропуску позовної давності про запрошення спілки до участі в загальних зборах співвласників, де вирішувалось питання внесків, з наданням проектів порядку денного, а також неодноразове надсилання вимоги про сплату боргу суд зазначає, що згідно ч. 10 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» повідомлення про рішення, прийняте зборами співвласників, не пізніше 10 днів після його прийняття надається в письмовій формі кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, а також розміщується у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду.

Аналогічні положення закріплені в Типовому статуті об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (п. 11 розділу III), який затверджено наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 27.08.2003 року № 141, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.12.2003 року за № 1155/8476.

В свою чергу відповідно до п. 5.5 Статуту рішення загальних зборів оприлюднюється шляхом надіслання повідомлення електронною поштою, або шляхом розміщення на дошці оголошень у під`їздах будинків, або поштою, або іншим доступним способом.

Тобто, ОСББ відповідно до чинного законодавства та Статуту зобов`язане було повідомити НСХУ про прийняте загальними зборами співвласників рішення щодо розміру внесків в письмовій формі під розписку/або шляхом поштового відправлення на адресу творчих майстерень НСХУ за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, будинок 5/або засобами електронного зв`язку/або шляхом розміщення повідомлення про рішення у загальнодоступному місці при вході до під`їзду, якому знаходяться належні НСХУ творчі майстерні/або будь - яким іншим доступним способом.

Натомість ОСББ «НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5» під час розгляду справи не надано доказів на підтвердження як повідомлення НСХУ про проведення загальних зборів співвласників, так і про результати таких зборів, оскільки надано лише копію досудової вимоги вих. № ХМ-01/18 від 08.11.2018 року, зі змісту якої не вбачається інформації ні про рішення Загальних зборів співвласників ОСББ «Наш Дім Прирічна 5», оформленого протоколом № 1/16 від 10.10.2016 року, ні про Протокол засідання правління № 1/17 від 27.11.2017 року, як підстави для визначення розміру внесків та порядку їх оплати.

Отже, судом встановлено за матеріалами справи, що позивач за зустрічним позовом звернувся до суду із даним позовом 18.03.2021 року (згідно наявного в матеріалах справи поштового конверту), а отже враховуючи дату отримання вимоги ОСББ № ХМ-01/18 від 08.11.2018 року - 08.11.2018 року, строки позовної давності за вимогою позивача за зустрічним позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників ОСББ не спливли та строк позовної давності не пропущено, у зв`язку з чим за висновками суду заява відповідача про застування позовної давності до вказаних вимог задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21 січня 1999 року в справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22 лютого 2007 року в справі "Красуля проти Росії", від 5 травня 2011 року в справі "Ільяді проти Росії", від 28 жовтня 2010 року в справі "Трофимчук проти України", від 9 грудня 1994 року в справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 1 липня 2003 року в справі "Суомінен проти Фінляндії", від 7 червня 2008 року в справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії" свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04) у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Поряд із цим суд наголошує, що усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині рішення, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду та не суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

У відповідності до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що позивач за зустрічним позовом довів в розумінні ст. 74 Господарського процесуального кодексу України ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх зустрічних позовних вимог, суд доходить висновку, що вимоги позивача за зустрічним позовом підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача за зустрічним позовом.

Керуючись ст. ст. 73-80, 86, 123, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Вимоги позивача за зустрічним позовом задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш Дім Прирічна 5", оформлене протоколом № 1/16 від 10.10.2016 року, в частині надання повноважень Правлінню об`єднання в оперативному порядку змінювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників (питання № 3 порядку денного).

3. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5" (вул. Прирічна, 5, м. Київ, 04213, ) на користь Національної спілки художників України (вул. Артема (Січових Стрільців),1-5, м. Київ, 04053, ) 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 09 лютого 2022 року.

Суддя А.М.Селівон