ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2021 р. Справа№ 910/7967/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Разіної Т.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників: згідно з протоколом судового засідання від 01.12.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва

від 23.10.2019 (повний текст складено 01.11.2019)

у справі № 910/7967/19 (суддя: Зеленіна Н.І.)

за позовом ОСОБА_2

до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_1

про визнання недійсним договору поруки

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсним договору поруки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір поруки №MRVKLOK26139/DP від 08.11.2017 укладений з порушенням вимог чинного законодавства України.

1.2. короткий зміст рішень суду у даній справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2019, крім іншого, відкрито провадження у справі № 910/7967/19, залучено до участі у справі ОСОБА_1 третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.10.2019 у справі №910/7967/19 відмовлено повністю в задоволенні позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору поруки.

Рішення суду мотивоване тим, що згода ОСОБА_1 на укладання Договору поруки, як і сам Договір поруки, підписана з використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом відкритого ключа Акредитованого центру сертифікації ключів ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у порядку, передбачену Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Законом України «Про електронний цифровий підпис», а тому відсутні підстави для визнання договору недійсним.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2019 у справі №910/7967/19 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Судові витрати апелянт просить покласти на відповідача.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2019 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Михальська Ю.Б., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/7967/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2019.

Розгляд справи неодноразово відкладався, а склад суду змінювався.

03.01.2020 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

04.03.2020 від позивача надійшла заява про приєднання до апеляційної скарги, в якій позивач підтримав доводи третьої особи, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позову.

17.06.2021 від представника позивача та третьої особи надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 призначено по справі № 910/7967/19 судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Матеріали справи № 910/7967/19 направлено до експертної установи.

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

Чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_1 у документі «Угода про використання електронного цифрового підпису» від 08.11.2017 р. в розділі «Реквізити сторін. Сторона 2: ОСОБА_1 » тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?»

Чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_2 у документі «Угода про використання електронного цифрового підпису» від 08.11.2017 р. в розділі «Реквізити сторін. Сторона 2: ОСОБА_2 » тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

15.12.2020 від відповідача на виконання вимог експерта надійшли оригінали угод про використання електронного цифрового підпису (т. 2 а.с. 104, 105).

В судовому засіданні 24.02.2021 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було відібрано експериментальні зразки підпису (т. 2.а.с. 170-187)

Ухвалою від 24.02.2021 зупинено апеляційне провадження у справі № 910/7967/19 до надання висновку судової експертизи та повернення матеріалів справи, направлено матеріали справи № 910/7967/19 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для продовження виконання експертизи призначеної ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 у справі № 910/7967/19 разом з матеріалами необхідними для проведення експертизи.

26.08.2021 до Північного апеляційного господарського суду повернулись матеріали справи № 910/7967/19 разом з висновком експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у господарській справі № 910/7967/19 від 19.08.2021 № 7562ч7564-32/25896/21-32 (т. 3 а.с. 62-71).

07.09.2021 ухвалою було поновлено провадження справі, розгляд справи призначено на 12.10.2021.

08.10.2021 від відповідача надійшли письмові пояснення по справі.

08.10.2021 від відповідача надійшла заява про повернення оригіналів документів, які надавались для проведення експертизи.

18.10.2021 від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2021 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Разіна Т.І., Михальська Ю.Б.

У судове засідання 01.12.2021 з`явились представники сторін та надали пояснення по суті спору.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права. Апелянт також вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, які мали значення для правильного вирішення спору, дав неправильну оцінку наявним у справі доказам, а також не в повному їх дослідив.

Апелянт наголошує, що в самому договорі поруки вказано, що він підписаний, в тому числі, на підставі Угоди про використання електронного цифрового підпису від 08.11.2017, однак така угода ні позивачем, ні третьою особою не підписувалась.

Крім того, з огляду на відсутність в матеріалах справи оригіналів угод про використання електронного цифрового підпису, апелянт позбавлений можливості довести відсутність свого підпису на ньому.

Третя особа також зазначає, що вона, як дружина позивача та співвласник спільно нажитого майна (шлюб розірвано 03.11.2017) не давала згоду на укладення такого значного правочину як договір поруки.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу та поясненнях, відповідач заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення - залишити без змін.

Відповідач зазначає, що договір поруки укладено у відповідності до норм чинного законодавства, а підстави для визнання його недійсним відсутні.

Крім того, відповідач зазначає, що Угоди про використання електронного цифрового підпису не є необхідними для дійсності спірного Договору поруки, а тому висновок судових експертів не впливає на суть спірних правовідносин та дійсність договору.

Натомість позивач у своїх письмових поясненнях підтримав доводи апеляційної скарги третьої особи, зазначивши, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи. Позивач наголошує, що висновок експерта переконливо свідчить наявність порушень, з якими чинне законодавство пов`язує визнання правочину недійсним.

2.4. інші процесуальні дії у справі

Представник позивача та третьої особи в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

В матеріалах справи наявна копія Договору поруки від 08.11.2017 між ОСОБА_2 , як Поручителем, та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (у подальшому найменування змінено на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»), як Кредитором, №MRVKLOK26139/DP (далі - Договір), за умовами якого позивач поручився перед Банком за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Деметра-плюс» зобов`язань за Кредитним договором №MRVKLOK26139 від 08.11.2017 р.

Як вбачається з п. 5.2. Договору поруки, цей Договір підписано із використанням електронного цифрового підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронну документообіг» і «Про електронний цифровий підпис» та на підставі Угоди про використання електронного цифрового підпису від 08.11.2017 року, підписаної між Поручителем та Кредитором, та вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення електронного-цифрового підпису його Сторонами.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Звертаючись з позовом у даній справі позивач зазначив, що Угода про використання електронного цифрового підпису від 08.11.2017, яка зазначена в Договорі поруки №MRVKLOK26139/DP від 08.11.2017, та яка має відповідати вимогам, встановленим НБУ для договору між банком та клієнтом про використання електронного цифрового підпису, між ОСОБА_2 та Акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» не укладалась.

Таким чином, позивач зазначає, що при укладанні договору поруки №MRVKEOK26139/DP від 08.11.2017 сторонами недотримана письмова форма правочину, що є порушенням ст. 207 Цивільного кодексу України; тож укладання Договору поруки відбулося з порушенням ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, що є підставою для визнання судом вказаного договору недійсним.

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 12.08.1995 перебували у шлюбі. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23.10.2017 у справі №243/8682/17, яке набуло законної сили 03.11.2017 р., шлюб між ОСОБА_1 га ОСОБА_2 був розірваний, встановлено відсутність спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю.

Позивач зазначає також, що Договір поруки № MRVKLOK26139/DP від 08.11.2017, між ОСОБА_2 та Акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» укладався без згоди ОСОБА_1 , як дружини ОСОБА_2 та співвласника усього майна, набутого ним під час шлюбу, та на яке може бути звернене стягнення за договором поруки.

У Договорі поруки №MRVKLOK26139/DP від 08.11.2017 міститься згода співвласника ОСОБА_1 на укладання договору поруки; дана згода підписана із використанням електронного цифрового підпису на підставі угоди про використання електронного цифрового підпису від 08.11.2017.

Проте, позивач стверджує, що згода співвласника майна на укладання Договору поруки не містить підпису ОСОБА_1 , тобто при укладанні цієї згоди недотримана письмова форма правочину. що є порушенням ст. 207 ЦК України.

Крім того, позивач зазначає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 2008 року народження, і укладання ОСОБА_2 договору поруки в забезпечення виконання зобов`язань юридичної особи за повернення кредитного ліміту у сумі 12 309 150,00 грн. та процентів за ним, в тому числі за рахунок спільного сумісного майна подружжя та доходів ОСОБА_2 спричиняє ймовірність невиконання батьком ОСОБА_2 свого обов`язку з утримання неповнолітньої дитини.

Позивач стверджує, що оскільки він не перебуває ні в трудових, ні в корпоративних відносинах з боржником за кредитним договором - ТОВ «ТД «ДЕМЕТРА-ПЛЮС» та не є вигодонабувачем від вказаного товариства, укладання Договору поруки в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «ТД «ДЕМЕТРА-ПЛЮС» за кредитним договором суперечить також інтересам неповнолітньої дитини ОСОБА_3 2008 року народження.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 вважає, що спірний договір поруки підлягає визнанню недійсним.

Як вказує відповідач та підтверджується матеріалами справи, 08.11.2017 року Акредитований центр сертифікації ключів ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Центр) та ОСОБА_2 уклали Договір № 7041799_08112017 про надання послуг електронного цифрового підпису, в якому зазначені права та обов`язки сторін, термін дії сертифіката, порядок отримання сертифіката підписувачем, скасування, блокування та поновлення сертифіката, відповідальність та гарантії сторін.

Частиною 3 ст. 207 Цивільного кодексу України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до змісту наданих відповідачем Угод про використання електронного цифрового підпису, які за твердженням відповідача були укладені між ним та позивачем (т. 2 а.с. 105) та між ним та третьою особою (т. 2 а.с. 104): «даною угодою сторони засвідчуються свою згоду про те, що в порядку частини 3 статті 207 Цивільного кодексу України ведення документообігу, в тому числі підписання угод, договорів, додаткових договорів до них та інших документів, Сторонами може здійснюватись як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладення електронного цифрового підпису…».

Тобто зі змісту вказаних угод вбачається, що сторони нібито дотримали порядку укладення договору з використання електронного підпису, однак позивач та третя особа заперечили факт укладення відповідних угод.

З метою підтвердження обставин на які посилались сторони, судом було призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

«Чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_1 у документі «Угода про використання електронного цифрового підпису» від 08.11.2017 р. в розділі «Реквізити сторін. Сторона 2: ОСОБА_1 » тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?»

«Чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_2 у документі «Угода про використання електронного цифрового підпису» від 08.11.2017 р. в розділі «Реквізити сторін. Сторона 2: ОСОБА_2 » тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?»

На виконання ухвали суду, експертами Київського науково дослідного інституту судових експертиз надано Висновок №7562-7564/21-32/25896/21-32 від 19.08.2021, в якому встановлено, що:

підпис від імені особи ОСОБА_1 у документі «Угода про використання електронного цифрового підпису» від 08.11.2017 р. в розділі «Реквізити сторін. Сторона 2: ОСОБА_1 » виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

підпис від імені особи ОСОБА_2 у документі «Угода про використання електронного цифрового підпису» від 08.11.2017 р. в розділі «Реквізити сторін. Сторона 2: ОСОБА_2 » виконаний ОСОБА_2 , а іншою особою.

З наведеного вбачається, що оспорюваний Договір поруки укладено на підставі Угоди про використання електронного цифрового підпису від 08.11.2017 яка клієнтом банку не підписувалась.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відсутність письмової згоди сторін на використання електронного підпису при укладенні Договору свідчить про недотримання положень ч. 3 ст. 207 Цивільного кодексу України, та є підставою для визнання такої угоди недійсною.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Враховуючи обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів дійшла висновку, що позивач та третя особа довели порушення відповідачем їх прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки за недійсним правочином у позивача виникали грошові зобов`язання перед відповідачем.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Дослідивши обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів дійшла висновку, що позивач та третя особа довели факт вчинення таких порушень при укладенні спірного Договору, які мають наслідком визнання його недійсним.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Зобов`язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 626-629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 553 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст. 554 Кодексу, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За приписами ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами 1, 2, 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно із ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до п. 13 Постанови Правління Національного банку України від 14.08.2017 року № 78 «Про затвердження Положення про застосування електронного підпису в банківській системі України» в редакції, чинній на дату укладення договору поруки (далі - Постанова № 78), у банківській системі України застосовуються такі види ЕП: ЕЦП, прирівняний до власноручного підпису; ЕЦП юридичної особи; ЕЦП НБУ; простий ЕЦП; простий ЕП.

Згідно з ч. 4 п. 4 Постанови № 78, електронний цифровий підпис, прирівняний до власноручного підпису (далі - ЕЦП, прирівняний до власноручного підпису) - ЕЦП, який за своїм статусом прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Пунктом 8 Постанови № 78 встановлено, що підписувач, який здійснює накладання ЕП на електронний документ, цим самим засвідчує, що ознайомився з усім текстом документа, повністю зрозумів його зміст, не має заперечень до тексту документа і свідомо застосовував свій підпис у контексті, передбаченому документом (підписав, погодив, засвідчив тощо).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (в редакції, чинній на дату укладення Договору поруки) електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Стаття 6 вказаного Закону передбачає, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно зі ст. 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на дату укладення Договору поруки), електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо:

- електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису;

- під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису;

- особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 вказаного Закону, електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Згідно зі ст. 5 Закону, юридичні та фізичні особи можуть на договірних засадах засвідчувати чинність відкритого ключа сертифікатом ключа, сформованим центром сертифікації ключів, а також використовувати електронний цифровий підпис без сертифіката ключа.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що в самому договорі поруки вказано, що він підписаний, в тому числі, на підставі Угоди про використання електронного цифрового підпису від 08.11.2017, однак така угода ні позивачем, ні третьою особою не підписувалась, а отже відсутня підстава на якій договір поруки мав бути укладений.

З огляду на встановлені судом обставини, матеріалами справи підтверджено, що третя особа, як дружина позивача та співвласник спільно нажитого майна (шлюб розірвано 03.11.2017) не давала згоду на укладення такого значного правочину як договір поруки.

Колегія суддів відхиляє посилання відповідача на те, що Угоди про використання електронного цифрового підпису не є необхідними для дійсності спірного Договору поруки, оскільки в Договорі поруки чітко визначено, що наявність такої угоди є підставою для укладення договору в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, а отже відсутність такої угоди, угода поручителем не підписувалась, обумовлює недійсність Договору поруки.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, що зумовило помилкове ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову та є є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2019 у справі №910/7967/19 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 на Господарського суду міста Києва від 23.10.2019 у справі №910/7967/19 підлягає задоволенню.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги, у зв`язку з задоволенням позову, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2019 у справі №910/7967/19 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2019 у справі №910/7967/19 скасувати.

3. Прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити.

4. Визнати недійсним договір поруки № MRVKLOK26139/DP від 08.11.2017 укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Микитівським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області 29.07.1988, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК».

5. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) 1921,00 грн (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну грн 00 коп.) судового збору за подання позовної заяви та 8 580,50 грн (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят грн 50 коп.) витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи згідно рахунку № 1007 від 24.03.2021.

6. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) 2 881,50 грн (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна грн 50 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги та 8 580,50 грн (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят грн 50 коп.) витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи згідно рахунку № 1008 від 24.03.2021.

7. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

8. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано після виходу суддів з відпусток та лікарняного 17.01.2022.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Т.І. Разіна

Ю.Б. Михальська