ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.04.2021 м. Харків Справа № 905/232/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

розглянувши справу №905/232/21

за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»

до відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 483 351,81 грн,

без повідомлення (виклику) представників сторін,

Суть спору: ПрАТ «МК «Азовсталь» звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з АТ «Укрзалізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 483 351,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем вимог п.41 Статуту залізниць України, Правил обчислення термінів доставки вантажу, затв. наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, щодо термінів доставки вантажу.

10.02.2021 господарським судом поставлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Позивач про розгляд даної справи повідомлявся належним чином шляхом направлення копії ухвали суду від 10.02.2021 на юридичну адресу ПрАТ «МК «Азовсталь»: 87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Лепорського, б.1, що зазначена у позові та в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Копія ухвали суду від 10.02.2021 одержана позивачем 22.03.2021, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №445.

Відповідач про розгляд даної справи повідомлявся належним чином шляхом направлення копій ухвали суду від 10.02.2021 на юридичні адреси АТ «Укрзалізниця»: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, б.5 та РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця»: 84400, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, б.22, що зазначені у позові та в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Копії ухвали суду від 10.02.2021 одержані юридичною особою та філією 22.03.2021 та 23.03.2021 відповідно, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення №453, №461.

Відзив на позов відповідачем до суду не подано.

12.04.2021 за вх. № 7559/21 господарський суд одержав відповідь позивача на відзив, в якій викладено заперечення проти клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, та яка при розгляді справи судом не врахована з огляду на відсутність у матеріалах справи відзиву на позов та відповідного клопотання відповідача.

12.04.2021 за вх. № 7561/21 господарський суд одержав заяву позивача, згідно з якою останній зменшує позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за залізничними накладними № 42197566 від 16.10.2020, № 51288835 від 21.10.2020, № 51318400 від 23.10.2020, № 41136805 від 18.09.2020, № 41180555 від 19.09.2020, № 46270096 від 19.09.2020, № 33305145 від 20.09.2020 на 21 117,12 грн та просить суд стягнути з відповідача штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 462 234,69 грн.

При розгляді цієї заяви судом встановлено, що позивачем допущено арифметичну помилку щодо визначення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за залізничними накладними № 42197566 від 16.10.2020, № 51288835 від 21.10.2020, № 51318400 від 23.10.2020, № 41136805 від 18.09.2020, № 41180555 від 19.09.2020, № 46270096 від 19.09.2020, № 33305145 від 20.09.2020, з урахуванням того, що згідно розрахунку, який доданий до позову та перевірений судом, розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за цими залізничними накладними фактично складає 21 117,10 грн, а не 21 117,12 грн. Така арифметична помилка вплинула і на визначення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за іншими залізничними накладними, позовні вимоги щодо стягнення якого залишено на розгляді суду, та розмір якого фактично складає 462 234,71 грн, а не 462 234,69 грн.

Одночасно визначення позовних вимог та їх розміру є диспозитивним правом позивача, за змістом якого кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд. Суд обмежений обсягом таких вимог (ч.2 ст.237 ГПК України) та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, а тому у даному випадку враховує розмір штрафу, вимоги щодо якого зменшуються, та розмір штрафу, вимоги щодо якого залишаються на розгляді, визначені позивачем.

В силу норм ч.ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 923/1061/18, від 19.12.2019 у справі № 925/185/19, від 23.01.2020 у справі № 925/186/19, від 09.07.2020 у справі № 922/404/19).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46, ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Зважаючи на те, що у даному випадку зменшення кількісних показників за позовними вимогами про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за залізничними накладними № 42197566 від 16.10.2020, № 51288835 від 21.10.2020, № 51318400 від 23.10.2020, № 41136805 від 18.09.2020, № 41180555 від 19.09.2020, № 46270096 від 19.09.2020, № 33305145 від 20.09.2020 не відбулося, оскільки ці вимоги не заявляються у зменшеному розмірі, а є фактично виключеними, з огляду на те, що заява подана позивачем на стадії розгляду справи по суті, судом розцінено її як заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 21 117,12 грн.

Заява за вх. № 7561/21 від 12.04.2021 підписана представником позивача адвокатом Костіковою О.О., яка діє на підставі довіреності № 01.02-18/8245 від 27.10.2020 та якій надано право, зокрема, підписувати і направляти/надавати заяви про відмову (повну або часткову) від позовів.

Таким чином, провадження у даній справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 21 117,12 грн підлягає закриттю на підставі п. 4 ч.1 ст.231 ГПК України, яким встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Після закриття провадження у справі у зазначеній вище частині на розгляді суду залишились позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за залізничними накладними №50983246 від 01.10.2020, №51026771 від 03.10.2020, №51108512 від 09.10.2020, №51092757 від 08.10.2020, №51092773 від 08.10.2020, №51009835 від 02.10.2020, №51203792 від 15.10.2020, №51173755 від 13.10.2020, №51218253 від 16.10.2020, №51211183 від 15.10.2020, №51218212 від 16.10.2020, №51229904 від 17.10.2020, №51247344 від 18.10.2020, №51272771 від 20.10.2020, №51271450 від 20.10.2020, №36158517 від 18.09.2020, №36168169 від 19.09.2020, №36311231 від 26.09.2020, №36371755 від 29.09.2020, №36361467 від 29.09.2020, №36361475 від 29.09.2020, №36525426 від 07.10.2020, №36540904 від 08.10.2020, №36538965 від 08.10.2020, №36539005 від 08.10.2020, №36542496 від 08.10.2020, №36386829 від 30.09.2020, №45744190 від 03.09.2020, №46421905 від 24.09.2020, №46753059 від 04.10.2020, №46883203 від 08.10.2020, №46897344 від 08.10.2020, №46897369 від 08.10.2020, №46897161 від 08.10.2020, №46935631 від 10.10.2020, №47030457 від 14.10.2020, №47110903 від 16.10.2020, №47110853 від 16.10.2020, №47110879 від 16.10.2020, №47110846 від 16.10.2020, №47066402 від 15.10.2020, №47066428 від 15.10.2020, №47066436 від 15.10.2020, №47140488 від 17.10.2020, №47140520 від 17.10.2020, №47140397 від 17.10.2020, №47140462 від 17.10.2020, №47302641 від 22.10.2020, №41322652 від 23.09.2020, №41435900 від 26.09.2020, №40723942 від 07.09.2020, №41390477 від 25.09.2020, №41399361 від 25.09.2020, №41599820 від 30.09.2020, №41602384 від 30.09.2020, №41602392 від 30.09.2020, №41602426 від 30.09.2020, №41600404 від 30.09.2020, №41591751 від 30.09.2020, №41704974 від 03.10.2020, №41672338 від 02.10.2020, №41598707 від 30.09.2020, №41815861 від 06.10.2020, №41905134 від 08.10.2020, №41918046 від 09.10.2020, №41928276 від 09.10.2020, №42088690 від 13.10.2020, №42092791 від 13.10.2020, №42075168 від 15.10.2020, №43438027 від 16.10.2020, №43437698 від 22.09.2020, №43540442 від 30.09.2020, №43540715 від 30.09.2020, №43534536 від 30.09.2020, №43541242 від 30.09.2020, №43566074 від 02.10.2020, №43562149 від 02.10.2020, №43594613 від 05.10.2020, №43637578 від 08.10.2020, №43685452 від 12.10.2020, №43657386 від 10.10.2020, №43703578 від 14.10.2020, №43735489 від 16.10.2020, №43723279 від 15.10.2020, №43798446 від 21.10.2020, №43773662 від 20.10.2020, №33303538 від 20.09.2020, №33420910 від 29.09.2020, №33476284 від 02.10.2020, №33488768 від 03.10.2020, №33544685 від 07.10.2020, №33544651 від 07.10.2020, №33544701 від 07.10.2020, №33534181 від 07.10.2020, №33534074 від 07.10.2020, №33537697 від 07.10.2020, №33580671 від 10.10.2020, №33550567 від 08.10.2020, №33585050 від 10.10.2020, №33579269 від 10.10.2020, №33579434 від 10.10.2020, №33575291 від 10.10.2020, №33560517 від 09.10.2020, №33547993 від 08.10.2020, №33647546 від 15.10.2020, №33610783 від 13.10.2020, №33694803 від 13.10.2020 у розмірі 462 234,69 грн (483 351,81 грн 21 117,12 грн).

Розгляд справи відбувся у строк, який перевищує встановлений ст. 248 ГПК України, проте відповідає критеріям розумності строку розгляду справи судом, враховуючи подання позивачем до суду заяви за вх. № 7561/21 від 12.04.2021 в останній день строку розгляду справи та надіслання її відповідачу 08.04.2021 (про що свідчать відповідні опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек, додані до заяви), та необхідність надання останньому можливості ознайомитися із заявою та надати до суду письмову позицію щодо неї.

Приймаючи до уваги те, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для забезпечення реалізації сторонами права на судовий захист своїх прав та інтересів, справа вирішена за наявними у ній матеріалами відповідно до ч.9 ст. 165 ГПК України.

На підставі ч. 4 ст. 240 ГПК України 30.04.2021 господарським судом підписано рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

У вересні - жовтні 2020 року відповідачем (перевізником) на адресу позивача (одержувача) здійснено перевезення вагонів з вантажем за залізничними накладними: №50983246, №51026771, №51108512, №51092757, №51092773, №51009835, №51203792, №51173755, №51218253, №51211183, №51218212, №51229904, №51247344, №51272771, №51271450, №36158517, №36168169, №36311231, №36371755, №36361467, №36361475, №36525426, №36540904, №36538965, №36539005, №36542496, №36386829, №45744190, №46421905, №46753059, №46883203, №46897344, №46897369, №46897161, №46935631, №47030457, №47110903, №47110853, №47110879, №47110846, №47066402, №47066428, №47066436, №47140488, №47140520, №47140397, №47140462, №47302641, №41322652, №41435900, №40723942, №41390477, №41399361, №41599820, №41602384, №41602392, №41602426, №41600404, №41591751, №41704974, №41672338, №41598707, №41815861, №41905134, №41918046, №41928276, №42088690, №42092791, №42075168, №43438027, №43437698, №43540442, №43540715, №43534536, №43541242, №43566074, №43562149, №43594613, №43637578, №43685452, №43657386, №43703578, №43735489, №43723279, №43798446, №43773662, №33303538, №33420910, №33476284, №33488768, №33544685, №33544651, №33544701, №33534181, №33534074, №33537697, №33580671, №33550567, №33585050, №33579269, №33579434, №33575291, №33560517, №33547993, №33647546, №33610783, №33694803.

Залізничні накладні містять, зокрема, дані про вантаж, тип відправки, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття та видачі вантажу, тарифу тощо.

Також судом встановлено, що під час перевезення вантажу перевізником допущено прострочення термінів доставки вантажів, встановлених ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що підтверджується електронними цифровими підписами одержувача у графі 53 та відмітками, проставленими перевізником в графах 51, 52 вищевказаних залізничних накладних.

Такі обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому останній просить суд стягнути з відповідача штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 462 234,69 грн (з урахуванням заяви за вх. № 7561/21 від 12.04.2021).

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ч.2 ст.307 ГК України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

У ст.6 Статуту залізниць України, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

В силу вищевикладених вимог нормативно - правових актів наявні у матеріалах справи залізничні накладні свідчать про укладення між вантажовідправником і відповідачем (перевізником) договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача (позивача).

Згідно з ч.1 ст.919 ЦК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Відповідно до п.23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію.

Згідно з п.41 Статуту залізниць України залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

У п.п.1.1,1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затв. наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, встановлено, що залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням у такі терміни: у разі перевезення вантажною швидкістю маршрутними відправками - 1 доба на кожні

повні та неповні 320 км; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах - 1 доба на кожні повні та неповні 200 км. Термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. Терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу, у разі переадресування вантажів (п.п.2.1, 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затв. наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000).

Пунктом 2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затв. наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, передбачено, що вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки

У п. 8 Правил видачі вантажів, затв. наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, визначено, що оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Пунктом 116 Статуту залізниць України встановлено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Згідно з п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затв. наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

В Інформаційному листі ВГСУ №01-06/420/2012 від 04.04.2012 роз`яснено, що нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш ніж двох діб. Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що вантаж, який прямував за залізничними накладними №50983246, №51026771, №51108512, №51092757, №51092773, №51009835, №51203792, №51173755, №51218253, №51211183, №51218212, №51229904, №51247344, №51272771, №51271450, №36158517, №36168169, №36311231, №36371755, №36361467, №36361475, №36525426, №36540904, №36538965, №36539005, №36542496, №36386829, №45744190, №46421905, №46753059, №46883203, №46897344, №46897369, №46897161, №46935631, №47030457, №47110903, №47110853, №47110879, №47110846, №47066402, №47066428, №47066436, №47140488, №47140520, №47140397, №47140462, №47302641, №41322652, №41435900, №40723942, №41390477, №41399361, №41599820, №41602384, №41602392, №41602426, №41600404, №41591751, №41704974, №41672338, №41598707, №41815861, №41905134, №41918046, №41928276, №42088690, №42092791, №42075168, №43438027, №43437698, №43540442, №43540715, №43534536, №43541242, №43566074, №43562149, №43594613, №43637578, №43685452, №43657386, №43703578, №43735489, №43723279, №43798446, №43773662, №33303538, №33420910, №33476284, №33488768, №33544685, №33544651, №33544701, №33534181, №33534074, №33537697, №33580671, №33550567, №33585050, №33579269, №33579434, №33575291, №33560517, №33547993, №33647546, №33610783, №33694803, доставлено одержувачу із порушенням термінів доставки, встановлених п. 41 Статуту залізниць України та п. п 1.1, 1.2, 2.1, 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затв. наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, про що свідчать відмітки, які проставлені перевізником у графах 51 («календарний штемпель прибуття вантажу»), 52 («календарний штемпель видачі вантажу»), та підпис одержувача, який проставлений у графі 53 («підтвердження одержання вантажу») цих залізничних накладних.

Такі обставини згідно із п. 116 Статуту залізниць України є підставою для застосування до відповідача, як перевізника, відповідальності у вигляді штрафу.

При цьому, судом також враховано наступне.

Згідно з п. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до п. 3 Правил складання актів, затв. наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: утрати документів, прикладених відправником до накладної; затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача; неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу; подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані; відсутності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПП) на вагоні (контейнері), якщо в перевізних документах є відмітка про пломби (ЗПП), пошкодження пломб (ЗПП) або заміни їх, а також виявлення в процесі перевезення або на станції призначення пломб (ЗПП) на вагонах (контейнерах) з нечіткими відбитками; пошкодження або втрата наданих залізницею перевізних пристосувань; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами); самовільного зайняття залізницею вагонів і контейнерів, що належать підприємствам, організаціям, установам або орендовані ними; затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил; в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

У п. 4 вказаних Правил визначено, що комерційні акти складаються на місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу; при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, а тому у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього. У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона; на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом. У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

Отже, наведені норми покладають обов`язок на відповідача у разі настання обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, скласти комерційні акти чи акти загальної форми, в залежності від обставин, та внести про даний факт відповідні відомості до накладної, незалежно від стану перевізного процесу.

У графі 49 залізничних накладних № 51108512, № 51203792, №36158517, №36386829, № 47140520, № 47140397, № 47140462, №40723942, №41390477, №41399361, №41672338, №41598707, №41815861, №41905134, №41918046, №42092791, №42075168, №43540715, №43594613, №33303538, №33544685, №33544651, №33544701, №33534181, №33534074, №33560517, №33547993, № 336610783 містяться відмітки про продовження терміну доставки вантажу та посилання на акти № 10387 від 13.10.2020, № 10424 від 17.10.2020, №4374 від 26.09.2020, №0447 від 05.10.2020, № 5413 від 19.10.2020, № 5411 від 19.10.2020, № 5412 від 19.10.2020, №4210 від 11.09.2020, №450003/555 від 28.09.2020, №52832 від 02.10.2020, № 2205 від 06.10.2020, № 37143 від 04.10.2020, № 6227 від 04.10.2020, № 450003/589, №4352 від 04.10.2020, № 2763 від 14.10.2020, № 486202/466, №6349 від 10.10.2020, №6346 від 09.10.2020, №2270 від 16.10.2020, №6547 від 19.10.2020, № 53141 від 19.10.2020, №1435 від 21.10.2020, №51304 від 06.10.2020, №2270 від 16.10.2020, №4261 від 29.09.2020, № 2240 від 08.10.2020, №2269 від 16.10.2020, №4407 від 13.10.2020, №4408 від 13.10.2020, №32 від 15.10.2020.

Між тим, такі акти у матеріалах відсутні, у зв`язку з чим у суду відсутня можливість зробити висновок про те, що вантаж був доставлений з простроченням з незалежних від перевізника причин, тобто внаслідок дій відправника або одержувача вантажу, що у розумінні п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затв. наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, може бути підставою для правомірного збільшення термінів доставки вантажу.

Одночасно, саме лише наявність відміток та посилання на акти у залізничних накладних не може автоматично свідчити про відсутність обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.12.2019 у справі №910/3745/19 та від 12.03.2020 у справі №905/912/19.

Згідно з розрахунком позивача розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за залізничними накладними №50983246, №51026771, №51108512, №51092757, №51092773, №51009835, №51203792, №51173755, №51218253, №51211183, №51218212, №51229904, №51247344, №51272771, №51271450, №36158517, №36168169, №36311231, №36371755, №36361467, №36361475, №36525426, №36540904, №36538965, №36539005, №36542496, №36386829, №45744190, №46421905, №46753059, №46883203, №46897344, №46897369, №46897161, №46935631, №47030457, №47110903, №47110853, №47110879, №47110846, №47066402, №47066428, №47066436, №47140488, №47140520, №47140397, №47140462, №47302641, №41322652, №41435900, №40723942, №41390477, №41399361, №41599820, №41602384, №41602392, №41602426, №41600404, №41591751, №41704974, №41672338, №41598707, №41815861, №41905134, №41918046, №41928276, №42088690, №42092791, №42075168, №43438027, №43437698, №43540442, №43540715, №43534536, №43541242, №43566074, №43562149, №43594613, №43637578, №43685452, №43657386, №43703578, №43735489, №43723279, №43798446, №43773662, №33303538, №33420910, №33476284, №33488768, №33544685, №33544651, №33544701, №33534181, №33534074, №33537697, №33580671, №33550567, №33585050, №33579269, №33579434, №33575291, №33560517, №33547993, №33647546, №33610783, №33694803 складає 462 234,71 грн (заявлено до стягнення 462 234,69 грн з урахуванням заяви за вх.№ 7561/21 від 12.04.2021).

Перевіривши вказаний розрахунок, судом встановлено, що позивачем не враховано, що вантаж за залізничними накладними №51108512, №51092773, №51203792, №51173755, №51229904, №51247344, №51272771, №36168169, №46883203, №46897369, №47140488, №47140520, №47140397, №47140462, №47302641 перевозився груповою/маршрутною відправкою (графа 29 залізничних накладних), для якої термін доставки вантажу складає 1 добу на кожні повні та неповні 320 км, а не вагонною відправкою, для якої термін доставки вантажу складає 1 добу на кожні повні та неповні 200 км. Це призвело до неправильного визначення кількості діб прострочення відповідача та, відповідно, розміру штрафу за цими залізничними накладними згідно зі ст. 116 Статуту залізниць України (у бік зменшення). Одночасно, в іншій частині розрахунок є таким, що відповідає обставинам справи щодо прострочення відповідача та є арифметично правильним.

За розрахунком суду розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за залізничними накладними №50983246, №51026771, №51108512, №51092757, №51092773, №51009835, №51203792, №51173755, №51218253, №51211183, №51218212, №51229904, №51247344, №51272771, №51271450, №36158517, №36168169, №36311231, №36371755, №36361467, №36361475, №36525426, №36540904, №36538965, №36539005, №36542496, №36386829, №45744190, №46421905, №46753059, №46883203, №46897344, №46897369, №46897161, №46935631, №47030457, №47110903, №47110853, №47110879, №47110846, №47066402, №47066428, №47066436, №47140488, №47140520, №47140397, №47140462, №47302641, №41322652, №41435900, №40723942, №41390477, №41399361, №41599820, №41602384, №41602392, №41602426, №41600404, №41591751, №41704974, №41672338, №41598707, №41815861, №41905134, №41918046, №41928276, №42088690, №42092791, №42075168, №43438027, №43437698, №43540442, №43540715, №43534536, №43541242, №43566074, №43562149, №43594613, №43637578, №43685452, №43657386, №43703578, №43735489, №43723279, №43798446, №43773662, №33303538, №33420910, №33476284, №33488768, №33544685, №33544651, №33544701, №33534181, №33534074, №33537697, №33580671, №33550567, №33585050, №33579269, №33579434, №33575291, №33560517, №33547993, №33647546, №33610783, №33694803 (з урахуванням того, що вантаж за залізничними накладними №51108512, №51092773, №51203792, №51173755, №51229904, №51247344, №51272771, №36168169, №46883203, №46897369, №47140488, №47140520, №47140397, №47140462, №47302641 перевозився груповою/маршрутною відправкою, для якої термін доставки вантажу складає 1 добу на кожні повні та неповні 320 км) складає 514 813,43 грн, що перевищує розмір штрафу, заявлений до стягнення.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 462 234,69 грн (тобто в межах заявлених вимог), а отже і про їх задоволення.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно з п.1 ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 2 - 6 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача судові витрати у загальному розмірі 16 184,55 грн, з яких: 7 250,28 грн - судовий збір, 8 934,27 грн - витрати на правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018, додаткову угоду №218 від 15.10.2020 та №232 від 18.01.2021 до цього договору, розрахунок розміру винагороди від 10.03.2021, акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 10.03.2021, рахунок №106 від 10.03.2021 на суму 8 934,27 грн.

У договорі №180329/АЗСТ від 29.03.2018, який укладений між АО «Всеукраїнська адвокатська допомога» (АО) та ПрАТ «МК «Азовсталь» (клієнт, позивач), передбачено наступне:

- клієнт доручає, а АО бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу (юридичні послуги) з питань, що виникають у процесі господарської діяльності клієнта в порядку та па умовах, визначених цим договором. Зміст, умови та строки виконання покладених клієнтом на АО завдань узгоджується сторонами шляхом укладення додаткових угод до цього договору (п.п. 1.1. 1.2),

- для виконання покладених клієнтом на АО завдань клієнт надає АО повноваження, що є дійсними та реалізуються АО виключно на підставі окремих довіреностей, виданих клієнтом для представництва його інтересів окремими адвокатами, що є учасниками АО. Адвокатам, що є учасниками АО, надаються наступні повноваження: діяти від імені та в інтересах клієнта, з усіма правами, наданими чинним законодавством позивачу, відповідачу, третій особі, іншій особі, яка бере участь у судовому процесі, кредитору чи боржнику у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та процедурам відповідно до ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», стороні виконавчого провадження, у т.ч.: засвідчувати копії документів своїм підписом, вести листування, запитувати та отримувати, підписувати та направляти/надавати документи (інформацію), у т.ч., але не обмежуючись: листи, заяви, звернення, скарги, вимоги, претензії та інші необхідні документи, а також відповіді на них; позовні заяви, зустрічні позови, заяви про перегляд рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами, а також відзиви на них; заяви про зміну підстав або предметів позовів; апеляційні, касаційні скарги, відзиви на апеляційні, касаційні скарги, будь-які інші документи, пов`язані з оскарженням рішень, ухвал, постанов та інших процесуальних документів; заяви про залучення до участі у справі інших відповідачів чи заміну неналежних відповідачів, про вжиття запобіжних заходів до подання позовів, про відведення суддів арбітрів, судових експертів, про забезпечення позовів, про фіксування судових процесів за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, про видачу копій технічних записів учаснику процесу та про їх відтворення поза судовими засіданнями, про прийняття додаткових рішень, ухвал, постанов, про роз`яснення рішень, ухвал, постанов, про виправлення в рішеннях, ухвалах, постановах описок чи арифметичних помилок; про відстрочку, розстрочку, зупинення, зміну способу та порядку виконання, поворот виконання рішень, ухвал, постанов; заяви до органів Міністерства юстиції України щодо виконання судових рішень, у т.ч. про надання виконавчих документів (наказів суду, виконавчих листів та ін.) для їх виконання; скарги на дії чи бездіяльність органів Міністерства юстиції України щодо виконання судових рішень; брати участь у судових засіданнях; подавати докази, брати участь у дослідженні доказів; давати усні та письмові пояснення суду, наводити свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають в ході судових процесів, заперечувати проти усних та письмових пояснень, доводів, міркувань учасників-судових процесів; заявляти усні та письмові клопотання, заперечувати проти усних та письмових клопотань інших учасників судових процесів. Шляхом надання окремих довіреностей клієнтом можуть бути надані будь які додаткові повноваження, передбачені чинним законодавством та/або необхідні для виконання покладених клієнтом на АО завдань за цим договором (п. п. 2.1, 2.2).

-загальна вартість послуг по цьому договору не перевищує 3 200 000 грн. Вартість послуг за виконання покладених клієнтом на АО завдань складає 5 000 грн без ПДВ на місяць. Сторони мають право, шляхом укладення додаткових угод до цього договору, узгодити виконання АО додаткових завдань за додаткову оплату, розмір якої узгоджується сторонами в даній додатковій угоді (п. 5.1 в редакції додаткової угоди №218 від 15.10.2020).

-клієнт відшкодовує витрати АО, понесені у зв`язку з виконанням покладених клієнтом на АО завдань, вартість яких попередньо погоджена з клієнтом (п. 5.2.).

-оплата послуг АО здійснюється клієнтом шляхом безготівкового розрахунку. Оплата клієнтом наданих АО послуг здійснюється на підставі актів надання послуг (актів прийому-передачі наданих послуг), оформлених у двосторонньому порядках та рахунків, наданих АО. Акт надання послуг (акт прийому-передачі послуг) оформлюється АО станом на останній день місяця в якому надавалися послуги за цим договором (п. 5.3).

-оплата наданих послуг здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок АО, вказаний в цьому договорі, протягом 5 календарних днів

після підписання сторонами акту надання послуг (акту прийому-передачі наданих послуг) і отримання клієнтом рахунків від АО (п.5.4).

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2021 (п. 10.1 в редакції додаткової угоди №218 від 15.10.2020).

У п.2 додаткової угоди №232 від 18.01.2021 до договору сторонами узгоджено порядок оплати юридичних послуг (гонорару) АО за надання юридичних послуг (правової допомоги) та вартість послуг:

- усна консультація клієнта, узгодження правової позиції (в розрахунку 25% від прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік») 547,25 грн за годину;

- збір доказів (підготовка письмових документів: листи, запити) 547,25 грн за годину;

- перевірка та підготовка документів (в розрахунку 25% від прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік») 547,25 грн за годину;

- складання процесуальних документів (клопотання, заяви, скарги) (в розрахунку 25% від прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік») 547,25 грн за годину;

- складання та подання заперечень, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, письмових пояснень (в розрахунку 25% від прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік») 547,25 грн за годину;

- гонорар за складність справи 4 833 грн.

Оплата послуг здійснюється протягом 45 календарних днів після підписання сторонами акту надання послуг (акту прийому-передачі наданих послуг) і отримання клієнтом рахунків від АО (п. 3.1).

Правова допомога вважається наданою після підписання акту надання послуг (акту прийому-передачі наданих послуг), який підписується сторонами та скріплюється печатками (п. 6.1).

Згідно з розрахунком розміру винагороди від 10.03.2021 винагорода адвоката за надання юридичних послуг (правової допомоги) у даній справі складає 9 758,76 грн, з яких: усна консультація клієнта (1 год.) - 547,25 грн, збір доказів (2 год.) 1 094,50 грн, перевірка та підготовка документів (2 год.) 1 094,50 грн, складання позовної заяви (2 год.) 1 094,50 грн, складання та подання відповіді на відзив на позов (2 год.) 1 094,50 грн, гонорар за складність справи (1% від ціни позову) 4 833,51 грн.

10.03.2021 АО та клієнтом підписано акт приймання-передачі наданих послуг №1, відповідно до якого АО надало, а клієнт прийняв юридичні послуги (правову допомогу) відповідно до додаткової угоди № 232 від 18.01.2021 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018 вартістю 8 934,27 грн.

10.03.2021 АО «Всеукраїнська адвокатська допомога» виставлено позивачу рахунок №106 від 10.03.2021 на суму 8 934,27 грн.

Представництво інтересів ПрАТ «МК «Азовсталь» у даній справі здійснювалось Костіковою О.О., яка має право на зайняття адвокатською діяльністю згідно із свідоцтвом №3495 від 14.07.2010, є учасником АО «Всеукраїнська адвокатська допомога» відповідно до Єдиного реєстру адвокатів України та діяла у суді на підставі довіреності №01.02.-18/8245 від 27.10.2020.

Відповідач своїм правом не скористався та пояснень/заперечень чи доказів неспівмірності витрат на правову допомогу із критеріями, визначеними у п.п. 1-4 ч. 4 ст. 126 ГПК України не подав, про зменшення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не заявив (ч.ч. 5,6 ст. 126 ГПК України).

Водночас, у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 Об`єднана Палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зробила такі висновки:

- загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат;

- під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Ці висновки було підтверджено і в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У даному випадку, матеріалами справи підтверджується надання АО послуги «складання позовної заяви», яка охоплює послуги «усна консультація клієнта, узгодження правової позиції», «перевірка та підготовка документів», є такою, що пов`язана з розглядом даної справи, та вартість якої складає 2 736,25 грн (547,25 грн х 5 год.).

Одночасно, будь - які листи чи запити, направлені АО на адресу суду, третіх осіб або відповідача в межах справи, до суду не надано, а тому надання послуги «збір доказів», під якою розуміється «підготовка письмових документів: листів, запитів» (з урахуванням умов додаткової угоди № 232 від 18.01.2021 до договору), є недоведеним і включення до витрат на правову допомогу її вартості у розмірі 1 094,50 грн є безпідставним.

Також безпідставним є включення до витрат на правову допомогу вартості послуги «складання та подання відповіді на відзив на позов» у розмірі 1 094,50 грн, оскільки під час розгляду спору відзив на позов відповідачем до суду не подано.

Що стосується гонорару, визначення якого пов`язано як зі складністю справи, так і ціною позову, суд виходить з того, що, по перше, справа не є складною, цей спір є звичайним розрахунковим спором, що не потребує надмірної юридичної роботи, судова практика з таких спорів є сталою; по - друге, ціна позову (з урахуванням закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 21 117,12 грн) становить 462 234,69 грн (у той час, як розмір гонорару визначено з урахуванням первісної ціни позову - 483 351,81 грн). Тому суд вважає розмір гонорару - 4 833,51 грн необґрунтованим та таким, що підлягає обмеженню до 2 311,17 грн.

З огляду на викладене та враховуючи приписи п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням судом позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 462 234,69 грн, витрати позивача на правову допомогу підлягають покладенню на відповідача у розмірі 5 047,42 грн (2 736,25 грн (послуга «складання позовної заяви» з урахуванням складових послуг «усна консультація клієнта, узгодження правової позиції», «перевірка та підготовка документів») + 2 311,17 грн (гонорар)).

При цьому, відсутність доказів оплати витрат на правову допомогу не впливає на можливість їх розподілу, що узгоджується з висновком, який також викладений у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та згідно з яким витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підставі платіжного доручення № від 21.01.2021 за подання до суду даного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 7 250,28 грн з урахуванням первісної ціни позову 483 351,81 грн (483 351,81 грн х 1,5% (ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»)).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні приписи містяться і у ч. 4 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

Оскільки заява за вх. № 7561/21 від 12.04.2021, яка розцінена судом як заява про відмову від позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 21 117,12 грн, подана позивачем на стадії розгляду справи по суті, 50% судового збору, сплаченого за розгляд цих вимог, поверненню не підлягає, та судовий збір у повному розмірі 316,76 грн залишається за позивачем.

Одночасно, судовий збір у розмірі 6 933,52 грн, сплачений за розгляд позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 462 234,69 грн, з огляду на їх задоволення судом, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 21 117,12 грн.

2. Задовольнити позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 462 234,69 грн.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, б.5; ідент. код ЄДР 40075815) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, б.22; ідент. код ЄДР ВП 40150216) на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд.1; ідент. код ЄДР 00191158) штраф у розмірі 462 234 (чотириста шістдесят дві тисячі двісті тридцять чотири) грн 69 коп., витрати зі сплати судового збору у розмірі 6 933 (шість тисяч дев`ятсот тридцять три) грн 52 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 5 047 (п`ять тисяч сорок сім) грн 42 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 30.04.2021.

Суддя Л.В. Ніколаєва