ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2021 р. Справа№ 925/518/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Разіної Т.І.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 21.12.2021,

розглянувши апеляційну скаргу Паланської сільської ради

на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.05.2021 (повний текст складено 15.06.2021)

у справі №925/518/21 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом Фермерського господарства «Агрофірма «Базис»

до Паланської сільської ради

про визнання права власності на земельні ділянки та скасування їх державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Фермерське господарство «Агрофірма «Базис» (далі, позивач або ФГ «Агрофірма «Базис») звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Паланської сільської ради (далі, відповідач) про визнання за позивачем права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:000:1712, :02:000:1714, :02:000:1715, :02:000:1716, :02:000:1717, :02:000:1718, :02:000:1719, :02:000:1721, :02:000:1723, :02:000:1724, :02:000:1726, :02:000:1728, :02:000:1729, :02:000:1730, :02:000:1732, :02:000:1733, :02:000:1735, :02:000:1736, :02:000:1737, :02:000:1738, :02:000:1739, :02:000:1740, :02:000:1741, :02:000:1742, :01:001:0430 та скасування державної реєстрації права власності Паланської сільської ради на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:000:1712, :02:000:1714, :02:000:1715, :02:000:1716, :02:000:1717, :02:000:1718, :02:000:1719, :02:000:1721, :02:000:1723, :02:000:1724, :02:000:1726, :02:000:1728, :02:000:1729, :02:000:1730, :02:000:1732, :02:000:1733, :02:000:1735, :02:000:1736, :02:000:1737, :02:000:1738, :02:000:1739, :02:000:1740, :02:000:1741, :02:000:1742 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що власником спірних земельних ділянок є ФГ «Агрофірма «Базис» як правонаступник Колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Нива» (КСПП «Нива» за твердженнями позивача було перетворено у ФГ «Агрофірма «Базис»), яке володіло наведеними землями згідно з Державним актом на право колективної власності на землю від 14.07.1995 серія ЧР №15-43, та які не підлягали паюванню та не були розпайовані.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 31.05.2021 у справі №925/518/21 позовні вимоги про визнання права власності на спірні земельні ділянки та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з відповідача Паланської сільської ради на користь позивача Фермерського господарства «Агрофірма «Базис» 66 368,00 грн судового збору.

Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що власником спірних земельних ділянок до моменту своєї реорганізації було КСПП «Нива», що підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю від 14.07.1995 серія ЧР №15-43 та висновком інженера-землевпорядника від 15.07.2020. Правонаступником внаслідок перетворення КСПП «Нива» є ФГ «Агрофірма «Базис». Факт правонаступництва підтверджується тим, що КСПП «Нива» та ФГ «Агрофірма «Базис» мають єдиний ідентифікаційний код в , що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію КСПП «Нива», Свідоцтвом про державну реєстрацію ФГ «Агрофірма «Базис», протоколом №8 загальних зборів трудового колективу КСПП «Нива» від 19 лютого 2000 року, витягом зі статуту ФГ «Агрофірма «Базис».

За висновками суду ФГ «Агрофірма «Базис» прийняло на себе усі обов`язки КСПП «Нива», а відповідно і набуло усіх прав КСПП «Нива», що підтверджується: актом прийому-передачі заборгованості перед бюджетом, актом прийому-передачі кредиторської заборгованості організаціям, актом прийому-передачі об`єктів, що не розпайовуються, актом прийому-передачі об`єктів соціально-культурного призначення, актом прийому-передачі основних засобів.

Також суд першої інстанції, досліджуючи питання щодо перебігу строку позовної давності, встановив, що позивач дізнався про порушення свого права 15.07.2020, а відповідач порушив право власності позивача на землю 16.10.2019, а отже позивач звернувся до суду з позовом в межах строку позовної давності, встановленого статтею 257 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 05.07.2021 (про що свідчить відмітка Укрпошти Експрес на конверті) Паланська сільська рада звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 31.05.2021 у справі №925/518/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:

- суд безпідставно не застосував до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України щодо строку позовної давності;

- суд помилково взяв до уваги висновок сертифікованого інженера-землевпорядника від 15.07.2020, який не може вважатися належним та допустимим доказом, оскільки суперечить вимогам Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» та постанові Кабінету Міністрів України №1242 від 30.11.2021 «Про затвердження Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади». Під час дослідження названого висновку судом першої інстанції 25.05.2021 було виявлено, що печатка на ньому не є оригінальною (друкована на принтері синьою фарбою) і поверх печатки надрукований текст та поставлено підпис, що свідчить про те, що такий документ було підроблено. На підтвердження цього відповідачем до апеляційної скарги додані копії протоколу заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від 25.05.2021, копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000962. Окрім цього, до справи було долучено лист ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» вих.№01 від 26.05.2021, яким, як наголошує скаржник, підтверджуються безпідставні та неправомірні дії сертифікованого інженера-розпорядника Кілочко В.М., якому суд не надав оцінки;

- ФГ «Агрофірма «Базис» не є правонаступником і не набуло статусу власника спірних земельних ділянок КСПП «Нива», що підтверджується протоколом №8 загальних зборів трудового колективу КСПП «Нива» від 19 лютого 2000 року, згідно з яким збори трудового колективу не прийняли рішення про правонаступництво КСПП «Нива» (за створення ФГ проголосувало лише 57 членів КСПП із 227). ФГ «Агрофірма «Базис» було створене як нове підприємство, а не шляхом перетворення з КСПП «Нива»;

- судом під час розгляду справи не врахована актуальна судова практика щодо питання реорганізації колективного сільськогосподарського підприємства та переходу прав такого підприємства на землю до його правонаступника, викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №907/29/198, від 26.03.2021 у справі №911/1292/18, якою спростовується посилання суду першої інстанції на попередні правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №921/75/19, від 17.12.2019 у справі №917/258/19;

- спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, оскільки між позивачем та відповідачем відсутні господарські правовідносини.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

25.10.2021 від позивача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просив суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

У відзиві позивач наголосив на наступному:

- щодо посилання скаржника на те, що на загальних зборах трудового колективу КСПП «Нива», рішення яких відображено у протоколі №8 від 19.02.2000, не було прийняте рішення про створення ФГ, оскільки за створення ФГ проголосувало лише 57 членів, позивач зазначає, що свідченням свідка ОСОБА_1 від 20.10.2021 (додані до відзиву), яка була секретарем загальних зборів членів трудового колективу КСПП «Нива», які відбулися 19.02.2000, підтверджено, що за перетворення КСПП «Нива» у ФГ «Агрофірма «Базис» проголосувало 147 членів трудового колективу КСПП «Нива», а у протоколі була допущена описка та помилково зазначено 57 членів. Відповідно до частини 3 пункту 1.4. Статут КСПП «Нива» рішення приймаються більшістю голосів, тобто більшою половиною присутніх на зборах, отже, для прийняття рішення було достатньо 114 голосів (із 227 членів трудового колективу). Тобто, рішення про перетворення було прийнято більшістю голосів членів трудового колективу у кількості 147 осіб;

- щодо посилання скаржника на необхідність застосування до спірних правовідносин строку позовної давності позивач зазначає, що дізнався про те, що має право власності на спірні землі як правонаступник КСПП «Нива» лише з висновку сертифікованого інженера-землевпорядника від 15.07.2020, а відповідач порушив його право власності на землю з 16.10.2019 - дата реєстрації земель за відповідачем. Позивач звернувся до суду з позовом 19.04.2021, тобто в межах строку позовної давності;

- щодо посилань скаржника на неналежність як доказу у справі висновку сертифікованого інженера-землевпорядника від 15.07.2020 позивач заперечив, оскільки даний висновок не є висновком державної експертизи землевпорядної документації, а є письмовим доказом, а відтак законом щодо даного письмового доказу не встановлено особливих чи додаткових вимог, яким він має відповідати;

- щодо посилань скаржника на підробку печатки на висновку позивач зазначив, що у судовому засіданні 25.05.2021 на вимогу суду позивачем було подано для огляду оригінали документів, серед яких і висновок від 15.07.2020. Суд оглянув та встановив його відповідність копії, що знаходиться у матеріалах справи, лише після чого відповідач заявив, що печатка на висновку надрукована на кольоровому принтері, а текст надрукований поверх печатки;

- посилання скаржника на те, що землевпорядник не має права робити висновки щодо земель, на підтвердження чого ним до апеляційної скарги додано лист ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» вих.№01 від 26.05.2021, позивач вважає безпідставними, оскільки ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» не є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а тому не має повноважень встановлювати порядок застосування закону та встановлювати права інших осіб;

- позивач є правонаступником КСПП «Нива», що підтверджується єдиним ідентифікаційним кодом підприємств, протоколом №8 загальних зборів членів трудового колективу від 19.02.2000, витягом зі статуту ФГ «Агрофірма «Базис». При цьому позивач посилається на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 06.11.2019 у справі №299/3439/16-ц, від 16.06.2020 у справі №910/5953/17, від 23.01.2020 у справі №921/75/19, від 17.12.2019 у справі №917/258/19, від 31.08.2018 у справі №924/1020/17;

- враховуючи суб`єктний склад учасників і те, що у спорі про право власності на землю відповідач не здійснює владних управлінських функцій, даний спір має вирішуватись у порядку господарського судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд долучити до матеріалів справи заяву свідка ОСОБА_1 від 20.10.2021, яка не була подана раніше, оскільки була отримана позивачем лише 20.10.2021, та копію сертифіката інженера-землевпорядника №001060 від 03.01.2013, копію свідоцтва про підвищення кваліфікації інженера-землевпорядника серія АБ №0133 від 03.10.2016, які не були подані раніше, так як потрапили до позивача після прийняття рішення судом першої інстанції.

02.11.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду представник відповідача подав заперечення на відзив на апеляційну скаргу, а 20.12.2021 додаткові пояснення до апеляційної скарги.

У запереченнях на відзив відповідач наголосив на тому, що використання наданої позивачем заяви свідка ОСОБА_1 від 20.10.2021 як доказу, який долучається на стадії апеляційного розгляду, не представляється можливим, адже статтею 80 Господарського процесуального кодексу України врегульовано порядок і строки подання доказів учасниками справи, якого позивачем дотримано не було. Також, відповідні свідчення були надані ОСОБА_1 саме на вимогу позивача, але фактично не пам`ятаючи обставин двадцятирічної давнини, що підтверджується доповідною запискою головного спеціаліста юридичного відділу Паланської сільської ради, складеною за результатами вжиття на виконання розпорядження Паланської сільської ради від 28.10.2021 №206 заходів, направлених на встановлення достовірності свідчень ОСОБА_1 .

Також відповідач, додатково до доводів апеляційної скарги, наголосив на тому, що ФГ «Агрофірма «Базис» має договір оренди земельної ділянки площею 50,0 га, укладений на підставі рішення Кочубіївської сільської ради №12-3(1) від 04.02.2000, нотаріально посвідчений 20.03.2000 за №286 приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу, і земля в оренду була отримана ОСОБА_2 саме з метою створення ФГ. Дані обставини підтверджують те, що ФГ «Агрофірма «Базис» створювалось саме як нове підприємство, а не шляхом перетворення із КСПП «Нива».

У додаткових поясненнях до апеляційної скарги відповідач знову звертає увагу суду на те, що відсутність факту правонаступництва підтверджується і цілком відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №907/29/19.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2021 апеляційну скаргу Паланської сільської ради у справі №925/518/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.

Апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2021 витребувано у Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/518/21. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Паланської сільської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.05.2021 у справі №925/518/21 до надходження матеріалів справи з Господарського суду Черкаської області.

02.09.2021 матеріали справи №925/518/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2021 апеляційну скаргу Паланської сільської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.05.2021 у справі №925/518/21 залишено без руху, роз`яснено Паланській сільській раді, що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у розмірі 99 552,00 грн та оригінал або належним чином засвідчену копію доказу, вказаного у пункті 2 додатків до апеляційної скарги.

28.09.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду представник апелянта подав клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, до якого додано платіжне доручення №484 від 21.09.2021 на підтвердження сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 99 552, 00 грн та засвідчену копію протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 25.05.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Паланської сільської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.05.2021 у справі №925/518/21, встановлено учасникам справи строк для подання відзивів, заяв, клопотань, призначено до розгляду апеляційну скаргу на 02.11.2021.

19.10.2021 через систему «Електронний суд» представник позивача подав заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 клопотання представника ФГ «Агрофірма «Базис» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено, судове засідання у справі №925/518/21, призначене на 02.11.2021 об 11 год 00 хв, вирішено здійснювати у режимі відеоконференції.

28.10.2021 від позивача через «Електронний суд» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У зв`язку із перебуванням судді Тищенко А.І., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, з 01.11.2021 на лікарняному, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/5503/21 від 01.11.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2021 справу №925/518/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Скрипка І.М., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 прийнято апеляційну скаргу Паланської сільської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.05.2021 у справі №925/518/21 до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Скрипка І.М., Разіна Т.І., розгляд справи №925/518/21 призначено у режимі відеоконференції на 30.11.2021 о 10 год 20 хв.

29.11.2021 представник позивача електронною поштою та через систему «Електронний суд» подав клопотання про відкладення розгляду справи, у якому зазначив, що сторони проводять переговори щодо врегулювання спору.

30.11.2021 електронною поштою до Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку зі вступом у справу нового представника та надання йому часу для ознайомлення з матеріалами справи та узгодження правової позиції.

У судове засідання, призначене на 30.11.2021, представники сторін у справі не з`явилися.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 клопотання Фермерського господарства «Агрофірма «Базис» та Паланської сільської ради про відкладення розгляду справи №925/518/21 задоволено, розгляд справи №925/518/21 відкладено у режимі відеоконференції на 21.12.2021 о 10 год 30 хв.

У судовому засіданні 21.12.2021 суд після заслуховування пояснень представників сторін оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 21.12.2021 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просив залишити оскаржуване рішення суду без змін.

Представники відповідача у судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

17.03.1995 Уманською районною радою народних депутатів прийнято рішення «Про реєстрацію статуту колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Нива» с. Кочубіївка» та виконкомом Уманської районної ради народних депутатів затверджено статут колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Нива» с. Кочубіївка.

21.03.1995 було зареєстроване Колективне сільськогосподарське пайове підприємство «Нива» (свідоцтво №00857048 про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності).

Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю від 14.07.1995 Серія ЧР №15-43 Колективному сільськогосподарському пайовому підприємству «Нива» с. Кочубіївка Уманського району було передано у колективну власність 1620,4 га землі.

11.01.2000 відбулись збори членів трудового колективу КСПП «Нива» с. Кочубіївка Уманського району Черкаської області на яких було вирішено створити комісію, яка в місячний строк запропонувала б загальним зборам форму господарювання, що підтверджується архівним витягом Уманської районної державної адміністрації з протоколу №7 загальних зборів членів трудового колективу КСПП «Нива» с. Кочубіївка від 11.01.2000.

19.02.2020 відбулись збори членів трудового колективу КСПП «Нива» с. Кочубіївка Уманського району Черкаської області.

Із архівного витягу протоколу №8 загальних зборів членів трудового колективу КСПП «Нива» від 19.02.2020 вбачається, що із 227 членів трудового колективу КСПП «Нива» були присутніми на зборах 147 осіб, 57 із яких проголосували за створення внаслідок реорганізації КСПП «Нива» фермерського господарства.

24.03.2020 було зареєстроване Фермерське господарство «Агрофірма «Базис» (), свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії АОО №650500.

Згідно витягу зі статуту ФГ «Агрофірма «Базис», долученого до позовної заяви, останнє зазначено правонаступником Колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Нива».

За висновком сертифікованого інженера-землевпорядника В.М. Кілочко від 15.07.2020 земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:1712, :02:000:1714, :02:000:1715, :02:000:1716, :02:000:1717, :02:000:1718, :02:000:1719, :02:000:1721, :02:000:1723, :02:000:1724, :02:000:1726, :02:000:1728, :02:000:1729, :02:000:1730, :02:000:1732, :02:000:1733, :02:000:1735, :02:000:1736, :02:000:1737, :02:000:1738, :02:000:1739, :02:000:1740, :02:000:1741, :02:000:1742, :01:001:0430 входили до складу земель, які були власністю колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Нива», с. Кочубіївка, Уманського району згідно з Державним актом на право колективної власності на землю від 14.07.1995 Серія ЧР №15-43. Вказані земельні ділянки є землями під господарськими будівлями та дворами, тому не підлягали паюванню та не були розпайовані.

Згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку спірні земельні ділянки зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як комунальна власність відповідача, окрім земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0430, яка зареєстрована у Державному земельному кадастрі як комунальна власність без зазначення відомостей про суб`єкта права власності (у графі відомості про суб`єкта речового права на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0430 вказано ФГ «Агрофірма «Базис» без зазначення виду речового права).

Позивач, посилаючись на положення частини 6 статті 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», зазначає, що до ФГ «Агрофірма «Базис» внаслідок перетворення КСПП «Нива» перейшли усі майнові права і обов`язки останнього, у тому числі право власності на спірні земельні ділянки. Однак, спірні земельні ділянки зареєстровані як власність відповідача, що порушує право позивача на землю і останнє, відповідно, потребує судового захисту у порядку статті 392 Цивільного кодексу України та частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Паланська сільська рада, у свою чергу, заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує на відсутність факту правонаступництва ФГ внаслідок реорганізації КСПП «Нива». Крім того, відповідач наголошував на тому, що позивачем пропущений строк позовної давності щодо заявлених ним вимог.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до приписів статей 317, 328 Цивільного кодексу України право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження майном, право власності набувається з підстав, не заборонених законом, зокрема, з правочинів; право власності вважається таким, що виникло правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

За правилами статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Одним зі способів захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи.

Відповідачем за цим позовом може бути будь-яка особа, яка не визнає, заперечує або оспорює право позивача здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження спірним майном або має власний інтерес щодо цього майна.

Отже, визнання права власності здійснюється господарським судом за наявності існуючого (згідно приписів законодавства) права власності на майно в межах спору власника з іншою особою про право на це майно.

Враховуючи предмет та підстави заявленого у даній справі позову, а також заперечення відповідача проти позовних вимог, під час розгляду даної справи першочергове значення має дослідження питання правонаступництва прав та обов`язків КСПП «Нива» Фермерським господарством «Агрофірма «Базис».

Судом встановлено, що Колективному сільськогосподарському пайовому підприємству «Нива» відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю було передано у колективну власність 1 620,4 га землі для ведення сільського господарства.

Відповідно до статті 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

У відповідності до статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Згідно статті 108 Цивільного кодексу України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

Позивач стверджує, що він є правонаступником КСПП «Нива» в результаті перетворення останнього у ФГ «Агрофірма «Базис», що, зокрема, підтверджується протоколом №8 загальних зборів членів трудового колективу КСПП «Нива» від 19.02.2020 та Статутом ФГ «Агрофірма «Базис».

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийняв до уваги названі докази та зазначив, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування дійсності протоколу №8 чи статуту ФГ «Агрофірма «Базис».

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Як вказано у протоколі загальних зборів КСПП «Нива» №8 від 19.02.2000 «Всього членів трудового колективу - 227 осіб», при цьому «присутніх на зборах - 147». За створення ФГ проголосувало 57 осіб.

Водночас, відповідно до пункту 11.4. розділу 11 Статуту КСПП «Нива», затвердженого рішенням загальних зборів КСПП «Нива» (протокол №1 від 23.02.1995) та зареєстрованого у виконкомі Уманської районної ради народних депутатів 17.03.1995 (реєстраційний номер 53), загальні збори правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні не менше 2/3 працюючих. Рішення на загальних зборах приймаються більшістю голосів (тобто, більшою половиною присутніх на зборах).

Таким чином, виходячи зі змісту пункту 11.4. Статуту КСПП «Нива», загальні збори, проведені 19.02.2000, не можна вважати правомочними, оскільки в них взяли участь лише 147 осіб, у той час, як 2/3 працюючих з 227 осіб це 151 особа.

Що стосується кількості голосів членів трудового колективу КСПП «Нива» щодо питання реорганізації КСПП у ФГ, то до відзиву на апеляційну скаргу позивачем додано свідчення свідка ОСОБА_1 від 20.10.2021, яка була секретарем загальних зборів членів трудового колективу КСПП «Нива», відповідно до яких за перетворення колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Нива» у фермерське господарство «Агрофірма «Базис» проголосували 147 членів трудового колективу КСПП «Нива», а у протоколі №8 загальних зборів членів трудового колективу КСПП «Нива» була допущена описка, внаслідок якої було записано, що за перетворення колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Нива» у фермерське господарство «Агрофірма «Базис» проголосувало 57 членів трудового колективу КСПП «Нива».

Водночас позивач, подаючи свідчення ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції, зазначає, що отримав їх після прийняття судом оскаржуваного рішення, не надаючи при цьому ані пояснень, ані доказів неможливості подання вказаних свідчень ОСОБА_1 до суду першої інстанції.

Відповідачем, у свою чергу, на спростування інформації, наведеної у поданій позивачем заяві свідка ОСОБА_1 від 20.10.2021, вказано у запереченнях на відзив на апеляційну скаргу, що відповідні свідчення були надані ОСОБА_1 саме на вимогу позивача, але фактично не пам`ятаючи обставин двадцятирічної давнини, що підтверджується доповідною запискою головного спеціаліста юридичного відділу Паланської сільської ради, складеною за результатами вжиття на виконання розпорядження Паланської сільської ради від 28.10.2021 №206 заходів, направлених на встановлення достовірності свідчень ОСОБА_1 (копії названих документів долучені до заперечень на відзив).

Із приводу долучених сторонами до заяв по суті спору на стадії апеляційного провадження документів колегія суддів наголошує, що останні датовані вже після прийняття судом оскаржуваного в даній справі рішення, а відсутність доказів як таких на момент розгляду справи судом першої інстанції виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України незалежно від причин неподання сторонами таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення норм господарського процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів (такої правової позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі №916/3130/17).

Отже, суд не приймає до уваги та не оцінює вищеперелічені докази, надані сторонами на стадії апеляційного провадження.

Відтак, оскільки доводи позивача щодо переходу права власності на земельні ділянки від КСПП «Нива» до ФГ «Агрофірма «Базис» в порядку правонаступництва ґрунтуються на прийнятому рішенні загальних зборів, що зафіксоване в протоколі №8 від 19.02.2000, то з огляду на те, що такі загальні збори не були правомочними, що встановлено судом вище, колегія суддів не приймає їх до уваги.

Посилання позивача на те, що ФГ «Агрофірма «Базис» є правонаступником КСПП «Нива», оскільки це підтверджується розділом 1 «Загальні положення» Статуту ФГ «Агрофірма «Базис» (витяг долучено до позовної заяви) також відхиляються колегією суддів, оскільки статут юридичної особи є одностороннім актом цієї юридичної особи, який не є підставою правонаступництва щодо іншої юридичної особи, якщо таке правонаступництво не виникло відповідно до закону.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції про правонаступництво ФГ «Агрофірма «Базис» КСПП «Нива» із посиланням на протокол загальних зборів КСПП «Нива» №8 від 19.02.2000 та Статут ФГ «Агрофірма «Базис» є помилковими.

Що стосується доводів позивача та мотивів рішення суду першої інстанції про правонаступництво Фермерським господарством «Агрофірма «Базис» прав та обов`язків КСПП «Нива», що, за позицією позивача, підтверджується одним і тим же ідентифікаційним кодом цих юридичних осіб в ЄДРПОУ, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року №118 (у новій редакції постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2005 року №499, далі - Положення про ЄДР) ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним; у разі перетворення юридичної особи, крім центральних органів виконавчої влади, за правонаступником зберігається її ідентифікаційний код; у разі припинення юридичної особи шляхом приєднання до іншої юридичної особи та створення на базі юридичної особи, що припинилася, відокремленого підрозділу ідентифікаційний код такої юридичної особи залишається за відокремленим підрозділом; в інших випадках припинення юридичної особи присвоєння її ідентифікаційного коду новоствореним суб`єктам забороняється. Відповідно до пункту 15 Положення про ЄДР (у редакції станом на день створення ФГ «Агрофірма «Базис») ідентифікаційний код є єдиним для всього інформаційного простору України і зберігається за суб`єктом протягом усього періоду його існування; у разі перереєстрації (створення) суб`єкта господарської діяльності, що є правонаступником прав і майнових зобов`язань свого попередника, за ним зберігається ідентифікаційний код попередника.

Отже, відповідно до наведених норм ідентифікаційний код юридичної особи має бути унікальним, а присвоєння новоствореній юридичній особі ідентифікаційного коду іншої юридичної особи, яка не є правопопередником новоствореної юридичної особи, не допускається. Водночас, помилкове присвоєння новоствореній юридичній особі ідентифікаційного коду іншої юридичної особи, яка не є правопопередником цієї новоствореної юридичної особи, свідчить про порушення законодавства з питань державної реєстрації, але така помилка не є підставою правонаступництва.

Відтак, посилання позивача на єдиний ідентифікаційний код юридичних осіб (ФГ «Агрофірма «Базис» та КСПП «Нива») в ЄДРПОУ (00857048) не є безумовною обставиною, що свідчить про правонаступництво одного до іншого.

Крім того, позивачем не додано до матеріалів справи доказів, які б засвідчували вихід членів КСПП «Нива» з його складу і їх вхід до ФГ «Агрофірма Базис».

Як вбачається із витягу з протоколу №8 загальних зборів членів трудового колективу КСПП «Нива», голова правління виступив про реорганізацію КСПП «Нива» і «вніс пропозицію здати йому в оренду свої земельні паї, так як колгоспи самі себе вижили», «Вирішили: створити фермерське господарство».

При цьому відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» у редакції, чинній станом на момент створення ФГ «Агрофірма «Базис», колективне сільськогосподарське підприємство (далі - підприємство) є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу зі складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягай 16-річного віку, визнають і виконують його статут.

Тобто, колективне сільськогосподарське підприємство створювалося як добровільне об`єднання необмеженого кола громадян, з єдиною вимогою, що такі громадяни досягли 16-річного віку.

У свою чергу, на момент створення ФГ «Агрофірма «Базис» відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, були врегульовані Законом України «Про селянське (фермерське) господарство».

Відповідно до частин 1-3 та 5 статті 2 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» у редакції, чинній на момент створення ФГ «Агрофірма «Базис», селянське (фермерське) господарство є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією. Членами селянського (фермерського) господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 16-річного віку, та інші родичі, які об`єдналися для роботи в цьому господарстві. Членами селянського (фермерського) господарства не можуть бути особи, в тому числі родичі, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом, угодою). Селянське (фермерське) господарство може бути створено однією особою. Головою селянського (фермерського) господарства є його засновник або особа, яка є його правонаступником. При створенні одним із членів сім`ї селянського (фермерського) господарства інші члени сім`ї та родичі самостійно приймають рішення про участь у його діяльності.

Аналіз вищевказаних норм свідчить, що на відміну від колективного сільськогосподарського підприємства, селянське (фермерське) господарство визначалося як підприємництво саме сімейного типу, коли членами селянського (фермерського) господарства могли бути саме подружжя, їх батьки, діти, які досягли 16-річного віку та інші родичі.

Отже, колективне сільськогосподарське підприємство, члени якого не є виключно подружжям, їх батьками, дітьми, які досягли 16-річного віку, іншими родичами, не могло бути перетворене на селянське (фермерське) господарство.

Водночас, навіть у випадку прийняття рішення про реорганізацію КСПП «Нива» шляхом перетворення в іншу юридичну особу колишні члени КСПП «Нива» автоматично повинні були б стати учасниками цієї юридичної особи, позаяк перетворенням юридичної особи є саме зміна її організаційно-правової форми, а не складу її учасників.

Натомість, у Реєстраційній картці суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи ФГ «Агрофірма «Базис», не зазначено жодного засновника, а тільки вказано, що головою фермерського господарства є Осадчий В.О. Тобто, перетворення з КСПП «Нива» у ФГ «Агрофірма «Базис» не відбулося, оскільки склад засновників (учасників) КСПП «Нива» та ФГ «Агрофірма «Базис» не співпадають, а факт присвоєння новоствореному ФГ «Агрофірма «Базис» ідентифікаційного коду КСПП «Нива» під час такої реєстрації не може бути абсолютним свідченням факту правонаступництва.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що 24.03.2000 було проведено реєстрацію саме нового підприємства - ФГ «Агрофірма «Базис», а не його перетворення з КСПП «Нива».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №907/29/19 та врахована судом апеляційної інстанції під час перегляду справи у відповідності до положень частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України.

В оскаржуваному судовому рішенні Господарський суд Черкаської області посилається на правову позицію, викладену у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06.11.2019 у справі №299/3439/16-ц, що є помилковим, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.09.2020 у справі №907/29/19 відступила від висновку, наведеного у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06.11.2019 у справі №299/3439/16-ц про можливість перетворення колективного сільськогосподарського підприємства на фермерське господарство за подібних обставин справи. При цьому слід зауважити, що визначені Господарським процесуальним кодексом України процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду; логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного господарського суду.

Отже, судом першої інстанції при прийнятті рішення не було враховано актуальну судову практику в аналогічних правовідносинах.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що з наявних у матеріалах справи Актів прийому передачі ФГ «Агрофірма «Базис» основних і оборотних засобів із КСПП «Нива» не вбачається, що КСПП «Нива» було передано до ФГ «Агрофірма «Базис» будь-які земельні ділянки. Поруч із цим, згідно інформації, наданої архівним відділом Уманської районної державної адміністрації Черкаської області у листі від 31.05.2021 №04-05/221, в протоколах загальних зборів членів трудового колективу КСПП «Нива», які зберігаються в районному архіві, відсутня інформація щодо включення у порядки денні вищевказаних загальних зборів питання розгляду та затвердження передавальних актів між КСПП «Нива» та ФГ «Агрофірма «Базис».

Також колегія суддів наголошує, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги як належний та допустимий письмовий доказ у справі висновок сертифікованого інженера-землевпорядника від 15.07.2020, оскільки жодною нормою чинного законодавства України не передбачено можливості встановлення факту входження землі (у даному випадку спірних земельних ділянок) до земель, які були власністю КСПП згідно з Державним актом на право колективної власності на землю, на підставі такого документу як висновок сертифікованого інженера-землевпорядника.

У даному контексті колегія суддів звертає увагу на те, що наявність кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника підтверджує спроможність останнього самостійно складати окремі види документації із землеустрою та документації з оцінки земель (крім експертної грошової оцінки земельних ділянок), виконувати топографо-геодезичні та картографічні роботи, проводити інвентаризацію земель, перевіряти якість ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень земель під час здійснення землеустрою, тобто, сертифікований інженер-землевпорядник є розробником технічної документації та землеустрою, а не, як вірно наголошує відповідач, повноважною особою на видачу висновків стосовно входження земель до складу земель, які були власністю КСПП.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що копію сертифіката інженера-землевпорядника №001060 від 03.01.2013 та копію свідоцтва про підвищення кваліфікації інженера-землевпорядника серія АБ №0133 від 03.10.2016 на підтвердження кваліфікації Кілочка В.М. було надано позивачем лише до відзиву на апеляційну скаргу, при цьому позивачем у відповідності до частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України не надано ані пояснень, ані доказів неможливості подання вказаних доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, а тому останні також не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом.

Наведені у рішенні суду першої інстанції твердження, що обставини, викладені у висновку від 15.07.2020, були визнані у судовому засіданні 18 травня 2021 року головою Паланської сільської ради Р.В. Яремчуком, не відповідають матеріалам справи, оскільки як у протоколі судового засідання від 18.05.2021, так і у всіх заявах відповідача по суті спору, зазначено, що Паланська сільська рада заперечує належність та допустимість висновку інженера-землевпорядника як доказу у справі.

Отже, враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів доходить висновку, що ФГ «Агрофірма «Базис» не набуло статусу власника земельних ділянок, що є предметом спору в даній справі.

Натомість, умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, а також будь-які інші докази, що підтверджують приналежність позивачеві спірного майна. Відтак, до предмету доказування за позовом про визнання права власності входить встановлення цивільно-правових підстав набуття позивачем права власності на спірне майно.

Аналогічні висновки викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.08.2018 у справі №924/1020/17, на яку також посилався позивач.

Колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження передання у власність ФГ «Агрофірма «Базис» від КСПП «Нива» будь-яких земельних ділянок. Так само, судом встановлено і факт відсутності будь-яких правовідносин між цими юридичними особами, внаслідок яких міг відбутися перехід права власності на спірні земельні ділянки.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено відсутність цивільно-правових підстав набуття позивачем права власності на спірні земельні ділянки, тому у задоволенні позову про визнання права власності на спірні земельні ділянки слід відмовити.

Обов`язковою передумовою для реалізації права на судовий захист у порядку господарського судочинства є наявність у позивача суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, які порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами - відповідачами, та на захист якого спрямоване звернення до суду з позовом.

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Вирішуючи спір по суті, суд повинен установити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем. Відсутність права на позов у матеріальному розумінні спричиняє прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших установлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення в інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб. Тобто, лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Таким чином, як на момент звернення позивача з позовом, так і на час ухвалення судових рішень у справі, права позивача оскаржуваними рішеннями про реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки за відповідачем не порушені, а тому у задоволенні позову про скасування державної реєстрації права власності Паланської сільської ради на спірні земельні ділянки також слід відмовити.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин (том 2, а.с. 16-17) колегія суддів зазначає, що позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними, чого судом під час апеляційного перегляду справи встановлено не було.

Щодо заперечення відповідача про вирішення даного спору в порядку господарського судочинства, суд зазначає, що відповідач є органом місцевого самоврядування, але у спорі про право власності на землю він не здійснює владних управлінських функцій, тому, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, цей спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства. Дана правова позиція підтверджена постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №727/1002/17, постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №823/2042/16.

Усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, нез`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги Паланської сільської ради, а рішення Господарського суду Черкаської області від 31.05.2021 у даній справі таким, що підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи, що апеляційна скарга відповідача у даній справі підлягає задоволенню, витрати зі сплати судового збору за її подання у відповідності до 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Паланської сільської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.05.2021 у справі №925/518/21 задовольнити.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 31.05.2021 у справі №925/518/21 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути з Фермерського господарства «Агрофірма «Базис» (20323, Черкаська область, Уманський район, с. Кочубіївка, вул. Колгоспна, 8) на користь Паланської сільської ради (20340, Черкаська область, Уманський район, с. Паланка, вул. Грушевського, 11; ) 99 552 (дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) грн 00 коп судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ. Видачу наказу доручити Господарському суду Черкаської області відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №925/518/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 18.01.2022 після виходу членів колегії суддів з відпусток та судді Разіної Т.І. з лікарняного.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

Т.І. Разіна