ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2021 р. Справа№ 911/498/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Станіка С.Р.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

представники сторін у судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октант» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 17.08.2021 (повний текст додаткового рішення складено 03.09.2021)

у справі №911/498/21 (суддя Саванчук С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октант»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП АСУ»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Приватне акціонерне товариство «Факел»

про стягнення заборгованості

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП АСУ»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октант»

2. Приватного акціонерного товариства «Факел»

про визнання недійсним договору факторингу

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Київської області перебувала справа за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Октант" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП АСУ" (далі - відповідач) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Приватного акціонерного товариства "Факел" про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП АСУ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Октант" та Приватного акціонерного товариства "Факел" про визнання недійсним договору факторингу.

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.07.2021 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октант» до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП АСУ» про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП АСУ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октант» 586 134,00 грн основного боргу, 20 701,06 грн пені, 23 846,82 грн 3% річних, 34 186,73 грн інфляційних втрат, 9 973,03 грн судового збору.

В іншій частині первісного позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП АСУ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октант» та Приватного акціонерного товариства «Факел» про визнання недійсним договору факторингу у справі №911/498/21 відмовлено повністю.

16.07.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Октант" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх. №17197/21 від 16.07.2021) для вирішення питання про розподіл судових витрат. Зі змісту заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн.

Крім того, 05.08.2022 до Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Октант" надійшла уточнена заява про ухвалення додаткового рішення, у якій позивач просив стягнути 37868,00 грн з урахуванням часткового задоволення позивних вимог.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 17.08 2021 заяву (вх. № 17197/21 від 16.07.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октант» про вирішення питання щодо судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП АСУ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октант» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18843,00 грн.

В іншій частині заяви відмовлено.

При ухваленні додаткового рішення від 17.08.2021 у справі №911/498/21 судом першої інстанції враховано, що обсяг роботи і час, витрачений на підготовку процесуальних документів, їх зміст і доводи не відповідають критерію розумної необхідності таких витрат, що є підставою для їх зменшення на 50% та розподілу цих витрат між сторонами в порядку пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак, витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають покладенню на відповідача у розмірі 18843,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октант» звернулося безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати додаткове рішення Господарського суду Київської області від 17.08.2021 у справі №910/5786/19 та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП АСУ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октант» судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку із розглядом справи місцевим господарським судом.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказав, що оскаржуване додаткове рішення місцевого суду є необґрунтованим та викладеним з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) апеляційну скаргу у справі №911/498/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: ОСОБА_1., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду витребувано з суду першої інстанції матеріали справи №911/498/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октант» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 17.08.2021, справу призначено до розгляду.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку та перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями у справі №911/498/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду прийнято справу №911/498/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октант» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 17.08.2021 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю., розгляд справи призначено на 02.12.2021 о 15 год. 20 хв., з урахуванням ухвали суду про виправлення описок.

До суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октант» надійшла заява про розгляд справи за відсутності представник позивача, крім того, позивач просив задовольнити апеляційну скаргу.

У судове засідання 02.12.2021 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином. Відповідач про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники сторін, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась. Судом враховано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октант» просило розглядати справу за відсутності його представника.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (частина 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин, помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Зміст цієї норми може тлумачитися розширено, зокрема як те, що детальний опис робіт (наданих послуг) може міститися як в окремо оформленому документі, поданому стороною до суду, так і в інших наданих стороною доказах. Подання стороною доказів, що містять у собі детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, є таким, що відповідає положенням частин другої та третьої статті 126 та частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких сторони мають подати суду докази в підтвердження факту понесення судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру.

Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 19.11.2021 у справі №910/4317/21.

Відповідно до частин 1, 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Так, у позовній заяві позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які планує понести позивач у зв`язку з розглядом справи у вигляді витрат на професійну правничу допомогу складає 40 000 грн.

На підтвердження розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено копії: договору №02-02/21 про надання правової допомоги від 10.02.2021, додаткової угоди №1 від 10.02.2021 до договору №02-02/21, акту про надання правової допомоги від 14.07.2021, рахунок № 1 від 14.07.2021 на суму 40000,00 грн, платіжне доручення № 57 від 16.07.2021 на суму 40000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 10.02.2021 між TOB «ФК «Октант» (Клієнт) та Адвокатським бюро «Архіпова» (Адвокатське бюро) укладено Договір №02-02/21 про надання правової допомоги (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору Адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу Клієнту за його дорученням на умовах і в порядку, зазначених даним договором, а Клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надану правову допомогу.

Згідно п. 4.1. договору обсяги та види правової допомоги, порядок і строки оплати, а також розміри винагороди Адвокатського бюро за надання правової допомоги за цим договором (гонорар) визначаються сторонами в додаткових угодах до цього договору, які становитимуть його невід`ємну частину.

Пунктами 4.2, 4.3 договору передбачено, що протягом 3 (трьох) днів з дати завершення надання правової допомоги за відповідною додатковою угодою до договору, Адвокатське бюро надає або надсилає Клієнтові факсимільним зв`язком, поштою або іншим способом виставляє рахунок для оплати його Клієнтом.

На вимогу Клієнта, Адвокатське бюро може надавати Акти про надання правової допомоги, в яких буде вказано перелік наданої правової допомоги із ідентифікацією та кількість витрачених годин відповідного адвоката або спеціаліста.

10.02.2021 сторони уклали Додаткову угоду № 1 до договору (надалі - «додаткова угода»), за змістом п. 1.1. якої Адвокатське бюро зобов`язується надавати Клієнтові правову допомогу, надалі «Правова допомога», щодо належного представництва інтересів Клієнта у Господарському суді Київської області у справі за позовом Клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП АСУ» про стягнення заборгованості, зокрема, не обмежуючись наступну Правову допомогу: формування правової позиції Клієнта, підготовка та подання позову Клієнта, підготовка та подання процесуальних та інших документів правового характеру при розгляді справи Господарським судом Київської області, участь у судових засіданнях Господарського суду Київської області, участь у переговорах з учасниками спору та представництво інтересів Клієнта у відносинах з третіми особами щодо предмета цієї додаткової угоди, виконання інших дій, що випливають зі змісту договору та даної додаткової угоди.

У відповідності до п. 2.1. додаткової угоди вартість Правової допомоги Адвокатського бюро, що надається Клієнту згідно з цією додатковою угодою, становить 40000,00 (сорок тисяч) гривень.

Правова допомога оплачується Клієнтом на підставі виставленого Адвокатським бюро рахунком (п. 2.1 додаткової угоди).

14.07.2021 між сторонами складено Акт про надання правової допомоги, в якому сторони погодили, що:

1. Адвокатське бюро у період з 10 лютого 2021 року по 13 липня 2021 року надало Клієнту правову допомогу (послуги) згідно умов додаткової угоди №1 від 10.02.2021 до договору, а Клієнт прийняв таку правову допомогу (послуги), а саме:

- Вивчення та аналіз матеріалів справи (договору поставки №71-2019 від 06.08.2019 з додатками, видаткових накладних, довіреностей, банківських виписок тощо) - 2 год.;

- Підготовка та подання до Господарського суду Київської області позовної заяви Клієнта до ТОВ «НВП АСУ» про стягнення заборгованості - 5 год.;

- Підготовка та подання до Господарського суду Київської області заяви Клієнта про виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі №911/498/21 - 0,5 год.;

- Підготовка та подання клопотання, проведення ознайомлення з матеріалами справи №911/498/21 у приміщенні Господарського суду Київської області - 1 год.;

- Вивчення та аналіз відзиву ТОВ «НВП АСУ» на позовну заяву у справі №911/498/21, підготовка та подання до Господарського суду Київської області відповіді Клієнта - 3 год.;

- Підготовка та подання до Господарського суду Київської області заперечень Клієнта проти відкриття провадження за зустрічним позовом у справі : №911/498/21 - 0,5 год.;

- Участь у підготовчому засіданні у справі № 911/498/21 у приміщенні Господарського суду Київської області - 1 год.;

- Підготовка та подання до Господарського суду Київської області заяви Клієнта щодо зустрічного позову ТОВ «НВП АСУ» у справі № 911/498/21 - 0,5 год.;

- Участь у підготовчому засіданні 01.06.2021 у справі № 911/498/21 у приміщенні Господарського суду Київської області - 1 год.;

- Участь у судовому засіданні 29.06.2021 у справі №911/498/21 у приміщенні Господарського суду Київської області - 0,5 год.;

- Участь у судовому засіданні 08.07.2021 у справі №911/498/21 у приміщенні Господарського суду Київської області - 1 год.;

- Підготовка та подання до Господарського суду Київської області пояснень Клієнта по суті справи №911/498/21 - 1,5 год.;

- Участь у судовому засіданні 13.07.2021 у справі №911/498/21 у приміщенні Господарського суду Київської області - 0,5 год.;

- Моніторинг інформації (судових рішень, стадій розгляду та інших процесуальних дій), інформування клієнта про хід справи № 911/498/21 - 1 год.

Усього витрачено 19 годин.

2. Відповідно до п.2.1. додаткової угоди №1 від 10.02.2021 до договору вартість правової допомоги Адвокатського бюро, що надається Клієнту, згідно з цією додатковою угодою, становить 40000 грн.

3. Підписанням цього акту сторони засвідчують факт належного надання Адвокатським бюро та прийняття Клієнтом правової допомоги (послуг) за додатковою угодою №1 від 10.02.2021 до договору та відсутністю претензій щодо якості, повноти та своєчасності їх надання.

Згідно з рахунком №1 від 14.07.2021 ТОВ «ФК «Октант» має сплатити 40 000 грн на користь Адвокатського бюро «Архіпова».

Відповідно до платіжного доручення №57 від 16.07.202 ТОВ «ФК «Октант» було сплачено на користь Адвокатського бюро «Архіпова» грошові кошти у сумі 40 000 грн.

Вищенаведені документи у сукупності підтверджують факт понесення позивачем судових витрат на правничу допомогу у справі на зазначену ним суму 40 000,00 грн.

Згідно вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових втрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ч.ч. 4, 8 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказаний правовий висновок викладено у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

У суді першої інстанції відповідач просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлених позивачем, посилаючись на те, що ця справа є справою незначної складності, обсяг документів у справі є невеликим (фактично обмежується двома договорами та додатками до них), обсяг роботи Адвокатського бюро є незначним (за 5 місяців розгляду справи витрачено на підготовку справи лише 19 годин), тобто, заявлені до стягнення грошові кошти є неспівмірними та необґрунтованими, а, отже, підлягають зменшенню до 8 500,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. Вказані правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 26.02.2020 у справі № 910/14371/18, від 15.04.2021 у справі №910/7540/19.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Європейський суд з прав людини вказав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України» та у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015).

Колегія суддів звертає увагу, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Разом з тим, втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Таких доказів або обґрунтувань, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката, відповідач не надав, у зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку про те, що ним у відповідності до ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не доведено неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката складності справи.

При цьому, самі лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат.

Висновок місцевого господарського суду про те, що заявлені до стягнення грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн., є неспівмірними зі складністю зазначеної справи та є надмірно завищеними, з огляду на заявлену суму та витрачений час: 40000,00 грн. /19 год. = 2105,26 грн за годину, а тому не відповідають критерію розумної необхідності таких витрат, що є підставою для їх зменшення на 50% є помилковим, оскільки суд першої інстанції не врахував те, що при погодженому між адвокатом (адвокатським бюро/об`єднанням) та клієнтом фіксованому розмірі гонорару останній обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги, що виключає необхідність відображення інформації про понесені адвокатом витрати часу по кожному з видів робіт (наданих послуг) в детальному описі робіт (наданих послуг) чи іншому документі, що містить такий детальний опис. Місцевий господарський суд не врахував, що фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро/об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту.

Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що висновок місцевого господарського суду зроблений з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вже зазначалось, одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями статті 129 ГПК, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За результатами розгляду даної справи, рішенням Господарського суду Київської області від 13.07.2021 у справі №911/498/21 первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП АСУ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октант» 586 134,00 грн основного боргу, 20 701,06 грн пені, 23 846,82 грн 3% річних, 34 186,73 грн інфляційних втрат, 9 973,03 грн судового збору. В іншій частині первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ТОВ «НВП АСУ» до ТОВ «ФК «Октант» та Приватного акціонерного товариства «Факел» про визнання недійсним договору факторингу у справі №911/498/21 відмовлено повністю.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позову, заява позивача про відшкодування судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню з урахуванням приписів ст. 129 ГПК України.

Судом апеляційної інстанції враховані надані заявником докази, розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони та заперечення відповідача проти заяви позивача про відшкодування судових витрат.

Враховуючи вищевикладене та те, що ТОВ «ФК «Октант» подано заяву (уточнену) про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням часткового задоволення первісного позову, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 37 868 грн, виходячи із пропорційності задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Згідно ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октант» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 17.08.2021 у справі №911/498/21, скасування додаткового рішення Господарського суду Київської області від 17.08.2021 у справі №911/498/21, з ухваленням нового рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октант» про відшкодування судових витрат задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача 37 868 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції.

Враховуючи те, що за апеляційний перегляд додаткового рішення суду першої інстанції судовий збір не сплачується, суд апеляційної не здійснює такий розподіл відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октант» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 17.08.2021 у справі №911/498/21 задовольнити.

2. Додаткове рішення Господарського суду Київської області від 17.08.2021 у справі №911/498/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октант» про відшкодування судових витрат задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП АСУ" (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 11-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Октант" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 21-А, оф. 107, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 37 868 (тридцять сім тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн.

5. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду Київської області.

6. Матеріали справи № 911/498/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 15.09.2022 після виходу суддів з відпусток.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Р. Станік

Є.Ю. Шаптала