ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" грудня 2021 р. Справа № 911/1159/14

Господарський суд Київської області в особі судді Лопатіна А.В., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кантієро, м. Київ

про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. у справі № 911/1159/14

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Расалес", с. Щасливе Бориспільського району

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ольвита", с. Щасливе Бориспільського району (код ЄДРПО України 32709379)

про банкрутство

за участю секретаря судового засідання Рябоконь О.О.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

встановив:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/1159/14 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Расалес" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ольвита" про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою суду від 30.04.2014 р. та введено процедуру розпорядження майном ТОВ Ольвита

29.03.2021 р. на електронну адресу суду від ТОВ ФК Кантієро надійшла заява про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. у справі № 911/1159/14 за нововиявленими обставинами. В даній заяві заявник просить суд скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. в частині задоволення заяви ТОВ "ФК "Екс-Райт", відмови ТОВ "ФК "Кантієро" від 12.05.2020 р. б/н; замінити кредитора ПАТ "Банк "Київська Русь" його правонаступником ТОВ "ФК "Кантієро" на загальну суму 127352905,61 грн., з яких: 115201783,30 грн. підлягають погашенню у четверту чергу, 12151122,34 грн. підлягають погашенню в шосту чергу та відмовити в задоволенні заяви ТОВ "ФК "Екс-Райт" від 04.03.2015 р. б/н про заміну кредитора на правонаступника.

Ухвалою господарського суду від 01.04.2021 р., у зв`язку з перебуванням матеріалів справи №911/1159/14 в апеляційній судовій інстанції, відкладено вирішення питання про прийняття до провадження вищевказаної заяви до повернення матеріалів справи до господарського суду із вищої судової інстанції.

08.07.2021 р. до господарського суду Київської області повернено матеріали справи № 911/1159/14.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.07.2021 р. відкрито провадження за заявою ТОВ "ФК "Кантієро" б/д, б/н (вх. № 6/21, 29.03.2021 р.) про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. за нововиявленими обставинами та призначено судове засідання для розгляду заяви на 11.08.2021 р., встановлено строк до 06.08.2021 р. для подання учасниками у справі № 911/1159/14, в тому числі ТОВ "ФК "Екс-Райт" аргументів, пояснень, міркувань та, у разі наявності, заперечень щодо заяви ТОВ "ФК "Кантієро" б/д, б/н (вх. № 6/21, 29.03.2021 р.) про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. за нововиявленими обставинами.

06.08.2021 р. через канцелярію суду розпорядником майна боржника подано відзив на заяву про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. у справі № 911/1159/14 за нововиявленими обставинами.

11.08.2021 р. на офіційну електронну адресу суду від представника ТОВ "ФК "Екс-Райт" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.08.2021 р. розгляд заяви ТОВ "ФК "Кантієро" б/д, б/н (вх. № 6/21, 29.03.2021 р.) про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. за нововиявленими обставинами відкладено на 22.09.2021 р.

15.09.2021 р. на поштову адресу суду від ТОВ "ФК "Кантієро" надійшли уточнення до заяви про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. за нововиявленими обставинами.

22.09.221 р. на офіційну електронну адресу суду від представника ТОВ "ФК "Екс-Райт" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.09.2021 р. розгляд заяви ТОВ "ФК "Кантієро" б/д, б/н (вх. № 6/21, 29.03.2021 р.) про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. за нововиявленими обставинами відкладено на 06.10.2021 р.

01.10.2021 р. до суду від ТОВ "ФК "Кантієро" надійшли пояснення до заяви про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. за нововиявленими обставинами.

06.10.2021 р. через канцелярію суду представником ТОВ "ФК "Екс-Райт" подано заперечення на заяву ТОВ "ФК "Кантієро" про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. за нововиявленими обставинами, а також клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.10.2021 р. розгляд заяви ТОВ "ФК "Кантієро" б/д, б/н (вх. № 6/21, 29.03.2021 р.) про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. за нововиявленими обставинами відкладено на 10.11.2021 р.

10.11.2021 р. до суду представником ТОВ "ФК "Екс-Райт" подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.11.2021 р. розгляд заяви ТОВ "ФК "Кантієро" б/д, б/н (вх. № 6/21, 29.03.2021 р.) про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. за нововиявленими обставинами відкладено на 08.12.2021 р.

16.11.2021 р. до суду від ТОВ "ФК "Кантієро" надійшло клопотання про долучення доказів.

Ухвалою господарського суду від 08.12.2021 р. розгляд заяви ТОВ "ФК "Кантієро" б/д, б/н (вх. № 6/21, 29.03.2021 р.) про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. за нововиявленими обставинами відкладено на 22.12.2021 р.

В судове засідання з`явились розпорядник майна боржника, представник ТОВ «ФК «Екс-Райт», представник державного органу з питань банкрутство, інші учасники у справі, належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду заяви ТОВ Фінансова компанія Кантієро про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. у справі № 911/1159/14 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Крім того, в судове засідання з`явився уповноважений представник заявника заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. у справі № 911/1159/14.

Судом враховано, що неявка в судове засідання учасників у справі, належним чином повідомлених про місце, дату та час його проведення у відповідності до положень процесуального законодавства не є підставою для відкладення розгляду справи.

За результатами розгляду заяви, аналізу аргументів, присутніх учасників судового процесу, повного та всебічного дослідження матеріалів заяви, змісту заявлених вимог, поданих на їх підтвердження та спростування доказів, суд встановив наступне:

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. у справі № 911/1159/14, крім іншого, клопотання ТОВ ФК Екс-Райт від 04.03.2015 р. б/н про заміну кредитора на правонаступника задоволено; замінено кредитора ТОВ Ольвита ПАТ Банк Київська Русь на правонаступника ТОВ ФК Екс-Райт () в частині кредиторських вимог, що виникли з неналежного виконання кредитного договору від 15.02.2008 р. № 5714-20/8-1 та договору іпотеки, посвідченого 19.02.2008 р. приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 553; зобов`язано розпорядника майна боржника у строк до 01.12.2020 р. подати до суду реєстр вимог кредиторів ТОВ Ольвита, з внесеними змінами з урахуванням заміни кредитора на правонаступника, здійсненої даною ухвалою суду; заяву ТОВ ФК Ю-Бейс від 04.05.2020 р. б/н про заміну кредитора ПАТ Банк Київська Русь на правонаступника залишено без задоволення; заяву ТОВ Фінансова Компанія Кантієро від 12.05.2020 р. б/н про заміну кредиторів ПАТ Банк Київська Русь на правонаступника залишено без задоволення.

Як вже зазначалось, ТОВ ФК Кантієро звернулось до господарського суду із заявою про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. у справі № 911/1159/14 за нововиявленими обставинами, в якій заявник просить суд скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. в частині задоволення заяви ТОВ "ФК "Екс-Райт", відмови ТОВ "ФК "Кантієро"; замінити кредитора ПАТ "Банк "Київська Русь" його правонаступником ТОВ "ФК "Кантієро" на загальну суму 127352905,61 грн., з яких: 115201783,30 грн. підлягають погашенню у четверту чергу, 12151122,34 грн. підлягають погашенню в шосту чергу та відмовити в задоволенні заяви ТОВ "ФК "Екс-Райт" від 04.03.2015 р. б/н про заміну кредитора на правонаступника.

Вказана заява вмотивована тим, що єдиною підставою відмови оскаржуваною ухвалою ТОВ "ФК "Кантієро" в заміні кредитора ПАТ "Банк "Київська Русь" на правонаступника було саме те, що банк не мав у власності прав вимог до ТОВ "Ольвіта" за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору від 15.02.2008 р. № 5714-20/8-1 та договору іпотеки від 19.02.2008 р., посвідченого 19.02.2008 р. приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 553, оскільки такі права ним були передані на підставі договору факторингу № 98688-23/14-1 від 04.09.2014 р. та договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Бочкарьовою Н.М. 08.10.2014 р. за реєстровим № 811 ТОВ "ФК "Екс-Райт" та набуті останнім, а відтак, банк не мав прав розпоряджатись спірними правами вимоги на дату укладення договорів про їх відступлення ТОВ "ФК "Ю-Бейс", а останнє, відповідно, не набуло прав розпоряджатись правами вимоги на користь ТОВ "ФК "Кантієро". Разом з тим, як стверджує заявник, рішенням господарського суду м. Києва у справі № 910/6232/20, що набрало законної сили, було підтверджено нікчемність договору факторингу № 98688-23/14-1 від 04.09.2014 р. та недійсність договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Бочкарьовою Н.М. 08.10.2014 р. за реєстровим № 811. Таким чином, на переконання заявника, зазначене рішення суду, яким підтверджено недійсність правочинів, на підставі яких ПАТ "Банк "Київська Русь", як кредитора ТОВ "Ольвіта" було замінено на правонаступника ТОВ "ФК "Екс-Райт", є підставою для перегляду ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. у справі № 911/1159/14 за нововиявленими обставинами.

Розпорядником майна боржника Різником О.Ю. подано відзив на вказану заяву, в якому він не заперечує відносно задоволення наведеної заяви ТОВ "ФК "Кантієро", оскільки, на його переконання, в заяві про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами вказано істотні для справи обставини, що були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі заявнику ТОВ "ФК "Кантієро" на час розгляду справи до прийняття судового рішення від 24.12.2020 р., що є підставою для застосування п. 1 частини другої статті 320 ГПК України.

Поряд із наведеним, заявником подано уточнення до заяви про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. у справі № 911/1159/14 за нововиявленими обставинами, згідно яких, заявник просить суд скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. в справі № 911/1159/14 в частині задоволення заяви ТОВ "ФК "Екс-Райт", відмови ТОВ "ФК "Кантієро"; замінити кредитора ПАТ "Банк "Київська Русь" його правонаступником ТОВ "ФК "Кантієро" з вимогами до боржника: 83929831,27 грн. основний борг; 12151122,34 грн. штрафні санкції, що підлягають погашенню в шосту чергу; 31271952,00 грн. вимоги, що забезпечені заставою майна боржника та включаються окремо до реєстру вимог кредиторів та відмовити в задоволенні заяви ТОВ "ФК "Екс-Райт" від 04.03.2015 р. б/н про заміну кредитора на правонаступника.

Окрім наведеного, заявником також подано до суду письмові пояснення в яких, він наголошує на тому, що станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали рішення господарського суду м. Києва у справі № 910/6232/20 прийнято не було, так як рішення в зазначеній справі ухвалено 24.12.2020 р., а оскаржувану ухвалу постановлено 21.10.2020 р. Таким чином, на переконання заявника, станом на 21.10.2020 р. жодна із сторін справи № 910/6232/20 не могла знати яким буде рішення суду у цій справі та мотиви прийняття відхилення доводів і підтвердження чи спростування нікчемності договору факторингу, визнання недійсним іншого договору.

ТОВ "ФК "Екс-Райт", в свою чергу, подано заперечення, в яких товариство зазначає, що остаточного рішення у справі № 910/6232/20 станом на сьогодні не прийнято. Крім цього, товариство в запереченнях вказує на те, що рішення, яке заявник вважає нововиявленими обставинами не спростовує обставини, що були підставою для постановлення зазначеної ухвали в оскаржуваній частині.

Також, ТОВ "ФК "Кантієро" в поясненнях від 21.12.2021 р. зазначає, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали суд першої інстанції керувався дійсністю договору факторингу, як підставою для відмови ТОВ "ФК "Кантієро" в заміні кредитора на правонаступника і лише рішенням суду у справі № 910/6232/20, що набрало законної сили 15.03.2021 р. було підтверджено нікчемність даного договору факторингу та недійсність договору про відступлення прав за договором іпотеки.

ТОВ "ФК "Екс-Райт" подано додаткові пояснення, в яких останнє зазначає, що ТОВ "ФК "Кантієро" є правонаступником позивача за зустрічним позовом (ТОВ "ФК "Ю-БЕЙС") у справі №910/6232/20, який заявив позовні вимоги, що обґрунтовувались фактом нікчемності договору факторингу на підставі Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Також, ТОВ "ФК "Кантієро" мав процесуальний статус третьої особи у справі та брав участь у її розгляді, отже був ознайомлений з позовними вимогами та мав доступ до матеріалів справи та судових рішень у такій справі. Рішення суду першої інстанції у справі № 910/6232/20, в якому було викладено та підтверджено обставину нікчемності договору факторингу (що спричиняє відсутність у ТОВ "ФК "ЕКС-РАЙТ" прав кредитора) було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є загальнодоступним, 31.12.2020 р., відповідно до даних такого реєстру, зазначених на веб-сторінці із судовим рішенням за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/93871731. Більше того, саме третьою особою, ТОВ "ФК "Кантієро" (яке подало Заяву про перегляд ухвали) у справі №910/6232/20 було подано до суду першої інстанції заяву про долучення доказів від 02.12.2021 р., яку було отримано судом 02.12.2020 р. та додано до матеріалів справи (т. 4, а.с. а.с. 78. 79), копія заяви з матеріалів справи додається. Цією заявою ТОВ "ФК "Кантієро" додавало отриману ним копію договору поруки №25165-20/10-5 від 31.05.2010 р., який забезпечував вимоги ПАТ "Банк "Київська Русь" до позичальника ТОВ "ДЦ Київ». Як зазначає ТОВ "ФК "Кантієро" в своїй заяві: "важливість вищевказаного договору для розгляду справи полягає в тому, що саме від вимог до ТОВ "Ольвита" по цьому договору поруки Банк Київська Русь безоплатно відмовився при укладенні спірного договору факторингу. Більш того, вимоги за таким договором поруки на користь Банку були підтверджені рішенням суду у справі №911/4460/13, що набрало законної сили (19.03.2014 року) на момент укладення спірного договору факторингу. Таким чином, Банк фактично відмовився від стягнутих за рішенням суду 43434909,83 гри., що є беззаперечною підставою для застосування ознак нікчемності, передбачених п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Тобто, про обставину нікчемності договору факторингу ТОВ "ФК "Кантієро" не просто було відомо - товариство у своїх заявах самостійно стверджувало щодо наявності такої обставини ще 02.12.2020 р. Також, товариство зазначає, що як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №291333363 від 20.12.2021 р. (копія додасться), 02.06.2020 р. за заявою та на користь ТОВ "ФК "Кантієро" було здійснено реєстрацію відступлення прав іпотеки щодо предмету іпотеки за Договором іпотеки (земельна ділянка площею 1,4 га, кадастровий номер :01:006:0019, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул. Леніна, 20Г), зокрема, з урахуванням повідомлення про нікчемність правочинів, серія та номер: 2672/16, виданий 10.05.2016, видавник ПАТ "Банк "Київська Русь".

Отже, на переконання ТОВ "ФК "Екс-Райт", на час постановлення оскарженої ухвали ТОВ "ФК "Кантієро" беззаперечно як було відомо так і могло бути відомо про обставину нікчемності договору факторингу. Такою обставиною ТОВ "ФК "Екс-Райт" обґрунтовувало свої заяви про реєстрацію обтяжень у Державному реєстрі речових прав па нерухоме майно та заяви в межах справи №910/6232/20, рішення суду, що містить посилання на обставину нікчемності договору факторингу - було оприлюднено 31.12.2020 р.

Відповідно до частини першої ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другою ст. 320 ГПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України).

Постановляючи ухвалу господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. у справі № 911/1159/14, в оскарженій частині, судом було встановлено наступне:

04.09.2014 р. між ТОВ ФК Екс-Райт (фактор) та ПАТ Банк Київська Русь (клієнт) укладено договір факторингу № 98688-23/14-1, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт передає (відступає) на користь фактора, а фактор набуває право вимоги до боржника за кредитним договором і зобов`язується сплатити клієнту суму, визначену в п. 3.1. цього договору, на умовах, визначених цим договором (п. 2.1. договору).

В п. 1.1. договору сторони узгодили, що кредитний договір кредитний договір № 5714-20/8-1 від 15.02.2008 р. з додатковими угодами та додатками до нього, укладений між клієнтом та ТОВ Ольвита.

Даним договором сторони домовились, що разом з відступленням права вимоги за кредитним договором, клієнт відступає факторові права вимоги за договором забезпечення, яким забезпечується виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, а саме:

- договір іпотеки, посвідчений 19.02.2008 р. приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М. за реєстровим № 553 (з усіма додатками та додатковими угодами до нього), укладений між клієнтом та боржником для забезпечення виконання боржником своїх зобов`язань перед клієнтом за кредитним договором;

- договір поруки № 21467-20/12-5 від 29.03.2012 р., укладений між клієнтом та ДП Вортекс для забезпечення виконання боржником своїх зобов`язань перед клієнтом за кредитним договором (п. 2.3., п.п. 2.3.1., 2.3.2. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору за відступлене право вимоги до боржника за кредитним договором, фактор сплачує клієнтові суму у розмірі 13000000,00 грн. без ПДВ.

Також, постановляючи вказану ухвалу, судом встановлено, що на підтвердження виконання зазначеного договору сторонами підписано та скріплено відтисками печаток товариств акт приймання-передачі права вимоги за договором факторингу № 98688-23/14-1 від 04.09.2014 р., відповідно до змісту якого, у відповідності до положень договору факторингу №98688-23/14-1 від 04 вересня 2014 р. укладеного між клієнтом та фактором (надалі - договір факторингу), клієнт цим передає (відступає) право вимоги до ТОВ Ольвита за кредитним договором №5714-20/8-1 від 15.02.2008р. з додатковими угодами та додатками до нього, укладеним між клієнтом та ТОВ Ольвита (ідентифікаційний код 32709379) фактору, а фактор цим приймає такі права вимоги. Клієнт та фактор підтверджують, що передача права вимоги набуває чинності безпосередньо з моменту підписання ними цього Акту приймання-передачі права вимоги, як передбачено у пунктах 2.4., 2.5. договору факторингу.

Крім того, ТОВ ФК Екс-Райт перераховано на рахунок ПАТ Банк Київська Русь суму вартості переданого права вимоги 13000000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 09.09.2014 р. № 1, від 16.09.2014 р. № 2, від 24.09.2014 р. № 3, від 01.10.2014 р. № 4 (належним чином завірені копії яких містяться в матеріалах справи; а.с. 83-86, том справи № 15), а також, банківською випискою по особовому рахунку за період з 02.09.2014 р. по 23.02.2015 р. (належним чином завірені копії яких містяться в матеріалах справи; а.с. 98-99, том справи № 24).

Окрім зазначеного, матеріали справи містять копію нотаріально засвідченого договору про відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ Банк Київська Русь (первісний іпотекодержатель) та ТОВ ФК Екс-Райт (новий іпотекодержатель), зареєстрованого в реєстрі за № 811. Так, відповідно до умов зазначеного договору, його сторони уклали цей договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором (з усіма договорами про внесення змін до іпотечного договору), укладеним між первісним іпотекодержателем та ТОВ Ольвита, як іпотекодавцем та посвідченим 19.02.2008 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим № 553.

Також, під час розгляду зазначеного спору судом враховано, що у провадженні господарського суду м. Києва перебувала справа № 910/15629/16 за позовом ПАТ Банк Київська Русь до ТОВ "ФК "Екс-Райт" про застосування наслідків нікчемності правочинів: договору факторингу №98688-23/14-1 від 04.09.2014 р. та договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченого нотаріально 08.10.2014 р.

Рішенням господарського суду м. Києва від 06.03.2019 р. в зазначеній справі, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 р. та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.02.2020 р., в позові відмовлено повністю. Рішення вмотивоване тим, що позивач у надісланому ним повідомленні, цитуючи перелік законодавчо встановлених підстав для визнання правочинів неплатоспроможного банку нікчемними, не конкретизує у зв`язку з якою саме із них договір факторингу № 98688-23/14-1 від 04 вересня 2014 року та договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Бочкарьовою Н.М. 08 жовтня 2014 року за реєстровим № 811, є нікчемними. Також, суд приймаючи зазначене рішення, виходив з того, що з надісланого позивачем на адресу відповідача повідомлення про нікчемність правочинів та зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем не наведено обставин, що зумовили настання вказаної підстави для нікчемності правочинів, стороною яких є відповідач, не проведено оцінки вартості майна (майнових прав) ПАТ Банк Київська Русь, не вмотивовано належним чином того, що вищевказані договори підпадають під критерій нікчемності, передбачені пунктом 3 частини третьої статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки не доведено, що такі договори укладено на умовах, гірших за звичайні ринкові умови здійснення відповідних операцій, а також, що вартість права вимоги, переданого за договорами, на 20 відсотків і більше відрізняється від звичайних цін, що діяли на момент укладення таких договорів. Поряд із вказаним, судом встановлено, що фактична ціна продажу майнових прав менше ніж на 1% відрізняється від їх ринкової вартості, визначеної в результаті проведення незалежної оцінки, отже, позивачем не доведено суду, що ціна відступленого права вимоги була визначена та погоджена сторонами в договорі, та є на 20% чи більше завищеною (або заниженою) порівняно з його ринковою (звичайною) вартістю.

Виходячи із наведених обставин, що встановлені, за результатами повного та всебічного дослідження поданих доказів, які мають значення для правильного вирішення даного спору і стосуються предмету доказування та аналізу аргументів учасників судового процесу, з урахуванням поданих на їх підтвердження документів, а також, з урахуванням обставин, встановлених рішенням господарського суду м. Києва від 06.03.2019 р. у справі № 910/15629/16, що набрало законної сили, господарський суд Київської області дійшов до висновку, що ТОВ ФК Екс-Райт на підставі договору факторингу №98688-23/14-1 від 04.09.2014 р. та договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченого нотаріально 08.10.2014 р., набуло від ПАТ Банк Київська Русь права вимоги до боржника за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору від 15.02.2008 р. № 5714-20/8-1 та договору іпотеки від 19.02.2008 р., зареєстрованого в реєстрі за № 553, а ПАТ Банк Київська Русь, відповідно, втратило право розпорядження вказаними правами вимоги, а тому, заяви ТОВ ФК Ю-Бейс та ТОВ ФК Кантієро про заміну кредитора боржника ПАТ Банк Київська Русь на правонаступника із заявлених в них мотивів задоволенню не підлягають.

Поряд із наведеним, як на нововиявлену обставину заявник ТОВ ФК Кантієро посилається на рішення господарського суду м. Києва від 24.12.2020 р. у справі № 910/6232/20, що набрало законної сили 15.03.2021 р. (дата ухвалення постанови Північним апеляційним господарським судом за результатами оскарження вказаного судового рішення). Так, зазначеним рішенням, у задоволенні первісного позову відмовлено повністю; зустрічний позов задоволено частково; визнано недійсним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 08.10.2014, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М. за реєстровим №811, укладений між ПАТ Банк Київська Русь та ТОВ ФК Екс-Райт.

В мотивувальній частині вказаного судового рішення, судом встановлено, що з огляду на встановлені судом обставини нікчемності договору факторингу №98688-23/14-1 від 04.09.2014 р. та недійсності вказаного правочину в силу закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 08.10.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М. за реєстровим №811, укладеного між ПАТ Банк Київська Русь та ТОВ ФК Екс-Райт.

Частинами четвертою і п`ятою статті 320 ГПК України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є одночасна відповідність таким трьом умовам: по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже було оцінено господарським судом у процесі розгляду справи.

Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.08.2019 р. у справі № 920/1077/16, від 15.01.2020 р. у справі № 916/24/17 та від 19.05.2020 р. у справі № 910/19793/14.

Водночас нововиявлена обставина - це юридичний факт, передбачений нормами права, який тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час ухвалення судового акта, то вона обов`язково вплинула би на остаточні висновки суду; юридичний факт, наявний на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомим ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами.

Також не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом у разі виконання вимог процесуального закону (відповідну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 14.05.2019 р. у справі № 905/1502/15, від 10.03.2020 р. у справі № 910/10784/18)

При цьому, суд враховує, що дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікації таких обставин як нововиявлених.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

Судом встановлено, що предметом доказування ТОВ ФК Кантієро під час розгляду у справі № 911/1159/14, в тому числі його заяви про заміну кредитора ТОВ Ольвита ПАТ Банк Київська Русь на правонаступника ТОВ ФК Кантієро було саме факт не вибуття на момент укладення між банком, як первісним кредитором та ТОВ ФК Ю-Бейс (яким в подальшому було, як стверджує заявник, передано спірні права вимоги на користь ТОВ ФК Кантієро) договору відступлення прав вимоги до боржника, що виникли на підставі кредитного договору та договорів забезпечення, зокрема нікчемність договору факторингу №98688-23/14-1 від 04.09.2014 р. та договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 08.10.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М. за реєстровим №811, на підставі яких, ТОВ ФК Екс-Райт вважає себе власником спірних прав вимоги.

Разом із тим, станом на дату постановлення ухвали господарським судом Київської області від 21.10.2020 р. у справі № 911/1159/14 в оскаржуваній частині, ТОВ ФК Кантієро не довів вищенаведених обставин, що входили до предмету доказування, з урахуванням заявлених ТОВ ФК Кантієро вимог про залучення саме його до участі у справі в якості правонаступника банку кредитора ТОВ Ольвита. Поряд із цим, як вже зазначалось, ТОВ ФК Кантієро в якості спростування фактів, покладених в основу оскаржуваної ухвали, посилається на ухвалене після постановлення оскаржуваної ухвали рішення господарського суду, як таке, яким встановлено нікчемність договору факторингу №98688-23/14-1 від 04.09.2014 р. та недійсність договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 08.10.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М. за реєстровим №811, тобто договорів, на підставі яких, ТОВ ФК Екс-Райт вважає себе власником спірних прав вимоги і на підставі саме яких останнє залучено до участі у справі № 911/1159/14 в якості правонаступника кредитора ТОВ Ольвита ПАТ Банк Київська Русь.

Отже, виходячи із наведеного, під час постановлення судом оскаржуваної ухвали, на підставі тих доказів, що було подано в обґрунтування вимог, в тому числі ТОВ ФК Кантієро, не встановлено підстав для відмови в задоволенні заяви ТОВ ФК Екс-Райт про заміну кредитора ТОВ Ольвита ПАТ Банк Київська Русь на правонаступника ТОВ ФК Екс-Райт, зокрема щодо нікчемності договору факторингу №98688-23/14-1 від 04.09.2014 р. та недійсності договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 08.10.2014 р. Однак не можна вважати, що зазначені фактичні обставини, які встановлено рішенням у справі № 910/6232/20 і які, на переконання заявника і є саме нововиявленими обставинами, не були відомі та не могли бути відомі ТОВ ФК Кантієро, з огляду, зокрема на таке:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 09.07.2020 р. у справі № 910/6232/20 ТОВ ФК Кантієро було залучено до участі у справі в якості третьої особи, а в подальшому, ухвалою господарського суду м. Києва від 14.09.2020 р. в зазначеній справі було прийнято зустрічний позов ТОВ "ФК "Ю-БЕЙС" до ПАТ Банк Київська Русь та ТОВ ФК Екс-Райт про визнання недійсними договорів.

Так, у зустрічній позовній заяві ТОВ "ФК "Ю-БЕЙС", згідно змісту вказаної ухвали, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, заявляє наступні вимоги:

- визнати недійсним договір факторингу №98688-23/14-1 від 04.09.2014 р., укладений між ПАТ Банк Київська Русь та ТОВ ФК Екс-Райт;

- визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 08.10.2014 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М. за реєстровим №811, укладений між ПАТ Банк Київська Русь та ТОВ ФК Екс-Райт.

Таким чином, немає підстав вважати, що факти недійсності договорів, на підставі яких ТОВ ФК Екс-Райт вважає себе власником спірних прав вимоги і на підставі саме яких останнє залучено до участі у справі № 911/1159/14 в якості правонаступника кредитора ТОВ Ольвита ПАТ Банк Київська Русь, які, за твердженнями заявника, встановив господарський суд в рішенні у справі № 910/6232/20 після постановлення оскаржуваної ухвали, не було та не могло бути відомо заявнику.

Виходячи із наведеного, розглядаючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, судом встановлено, що ті обставини, які ТОВ ФК Кантієро вважає нововиявленими (нікчемність договору факторингу №98688-23/14-1 від 04.09.2014 р.; недійсність договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 08.10.2014 р.), були або могли бути йому відомі ще на дату постановлення оскаржуваної ухвали, а відтак, вони не є нововиявленими.

Таким чином, факт ухвалення рішення у справі № 910/6232/20 не є нововиявленою обставиною, а отже і саме рішення, як юридичний факт, не є нововиявленою обставиною, а є доказом існування певної обставини, на яку посилався ТОВ ФК Кантієро в обґрунтування заяви про залучення його до участі у справі № 911/1159/14 в якості правонаступника кредитора ТОВ Ольвита ПАТ Банк Київська Русь, а саме: наявності у власності банку, як кредитора (станом на дату укладення на користь ТОВ "ФК "Ю-БЕЙС" договору про відступлення прав вимоги) спірних прав вимоги. Однак, цього доказу не існувало на час постановлення оскаржуваної ухвали, за результатами розгляду, зокрема заяви ТОВ ФК Кантієро про заміну кредитора на правонаступника, а у процедурі перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд для підтвердження тих обставин, що слугували підставами заявлених вимог і які перевіряли суди під час первинного розгляду справи, нові докази не досліджує. Поряд із цим, враховуючи, що як нікчемний так і недійсний договори є такими з моменту їх укладення, а укладені спірні договори 2014 році, то й наявні такі обставини, на які як на "нововиявлені" посилається заявник не є нововиявленими, в розумінні положень частини другої статті 320 ГПК України, як такі, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (оскільки такі обставини на дату постановлення оскаржуваної ухвали мали бути відомі скаржнику, враховуючи його участь у справі № 910/6232/20, в якій, як вже зазначалось було подано зустрічний позов з вимогами про: визнання недійсним договору факторингу №98688-23/14-1 від 04.09.2014 р., укладеного між ПАТ Банк Київська Русь та ТОВ ФК Екс-Райт; визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 08.10.2014 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М. за реєстровим №811, укладений між ПАТ Банк Київська Русь та ТОВ ФК Екс-Райт).

Іншими словами, обставини про які заявлено як "нововиявленні", не відповідають всім вказаним в ГПК ознакам: так, вони існували на момент винесення судового рішення, яке заявник просить переглянути та скасувати, проте були відомі (або могли бути відомі) заявникові на момент винесення такого рішення.

Більше того, заявник зазначає, що йому стало відомо про такі обставини лише після оголошення господарським судом міста Києва рішення у справі № 910/6232/20 (що спростовується матеріалами справи). Проте таке рішення оголошено 24.12.2020 р., а звернувся заявник до господарського суду Київської області із заявою про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами лише 29.03.2021 р., тобто з пропущенням встановленого положеннями п. 1 частини першої статті 321 ГПК України тридцятиденного строку. Відносно посилання заявника на те, що він звернувся до суду із відповідною заявою після набрання законної сили рішенням суду, яким, на його погляд, встановлено істотні для справи № 911/1159/14 обставини, що не були встановлені судом під час постановлення оскаржуваної ухвали та не були і не могли бути відомі ТОВ ФК Кантієро на час розгляду спору, судом встановлено безпідставність таких доводів, з огляду на те, що положеннями ГПК України визначено можливість звернення до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами відповідного судового рішення з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 ГПК України протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення, отже відлік такого строку не пов`язаний із набранням законної сили рішенням суду, яким було встановлено відповідні обставини.

Враховуючи положення частини першої ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7, 11 до Конвенції (далі Конвенція), а також прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди повинні застосовувати Конвенцію та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень. Згідно з ним жодна сторона не може вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду справи та постановлення у ній нового рішення. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 9 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine»), заява № 4994/04, § 42-43).

В ході розгляду заяви ТОВ ФК Кантієро про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. у справі № 911/1159/14, судом враховано, що відповідно до частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом враховано висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду, за результатами перегляду судового рішення у подібних правовідносинах, у постанові від 25.05.2021 р. у справі № 752/4995/17, відповідно до яких, зокрема встановлено: "рішення чеського суду у цій справі не є доказом нововиявлених обставин, тобто не підтверджує їхню наявність, а є новим доказом, що може підтверджувати ті самі обставини, які були відомими позивачеві з моменту звернення з позовом до суду в Україні. Подання такого доказу спрямоване на переоцінку тих доказів, які вже дослідили суди першої й апеляційної інстанцій під час первинного розгляду справи. Тому правильними є висновки судів про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Жодних підстав для перегляду остаточних судових рішень, які ухвалили суди під час первинного розгляду справи, немає.".

За таких обставин, з урахуванням встановлених судом вищенаведених обставин, підстави для задоволення заяви ТОВ ФК Кантієро про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. у справі № 911/1159/14 відсутні.

Поряд із наведеним, слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

За рішенням від 10.02.2010 р. у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Частиною третьою ст. 325 ГПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може, зокрема, відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Згідно з частиною четвертою ст. 325 ГПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 234, 320, 325 ГПК України, суд

ухвалив:

1. У задоволенні заяви ТОВ "ФК "Кантієро" б/д, б/н (вх. № 6/21, 29.03.2021 р.) про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 21.10.2020 р. за нововиявленими обставинами, з мотивів викладених в ній, відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам у справі № 911/1159/14.

Ухвала відповідно до частини четвертої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Повний текст ухвали складено 26.01.2022 р.

Суддя А.В. Лопатін