ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2021 Справа № 904/6920/20
м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Чус О.В., Орєшкіна Е.В.

секретар судового засідання Зелецький Р.Р.

за участю представників:
від позивача: Савіна О.І., на підставі виписки з ЄР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, представник

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2021 у справі №904/6920/20 (суддя Назаренко Н.Г.; рішення ухвалене о 13:22 год. у місті Дніпро, повне рішення складено 02.06.2021)

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м.Дніпро

до фізичної особи-підприємця Глоби Руслана Петровича, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача: Військова частина НОМЕР_1 , м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення недоотриманої орендної плати в розмірі 12596,52 грн. та виселення з незаконно займаної території

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до фізичної особи - підприємця Глоби Руслана Петровича про стягнення недоотриманої орендної плати (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) в розмірі 11 490,70 грн. та виселення відповідача з незаконно займаної території.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на обставини використання відповідачем державного майна без укладання відповідного договору оренди.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2021 у справі №904/6920/20 позов задоволено частково.

Виселено Фізичну особу - підприємця Глобу Руслана Петровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) з незаконно займаної території площею 10,0 кв. м, 19,0 кв.м та 15,0 кв. м, яка розташована перед входом в нежитлове приміщення на першому поверсі одноповерхової будівля за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Глоби Руслана Петровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м.Дніпро, вул. Центральна, 6, ) 30,00 грн. - витрат на пересилання поштової кореспонденції та 2102,00 грн. - витрати по сплаті судового збору.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Означене судове рішення вмотивоване тим, що у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за користування спірною площею, оскільки, як встановлено судом на момент нарахування позивачем орендної плати за користування площею 15 кв. м, 19 кв. м та 10 кв. м за період з 11.04.2016 по 31.04.2019 у розмірі 11490,70 грн., ці площі не перебували на балансі Військової частини НОМЕР_1 , як балансодержателя.

Щодо виселення відповідача з незаконно займаної території площею 10,0 кв. м, 19,0 кв. м та 15,0 кв. м, яка розташована перед входом в нежитлове приміщення на першому поверсі одноповерхової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , то суд виходив із того, що встановив факт припинення з 24.11.2019 дії договору оренди №12/02-5093-ОД від 24.01.2013 та використання відповідачем спірних об`єктів без правових підстав.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову про стягнення 11490,70 грн. заборгованості з користування площею без укладення договору по суті, господарський суд не вбачав підстав для застосування до спірних правовідносин позовної давності. При цьому суд врахував, що відповідач зазначаючи, що станом на дату розгляду справи звільнив від свого майна спірні об`єкти, доказів в підтвердження цього суду не надав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (позивач), не погодившись з означеним судовим рішенням, звернулось із апеляційною скаргою до Центрального апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2021 №904/6920/20 в частині відмови стягнення з фізичної особи підприємця Глоби Руслана Петровича на користь Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до Державного бюджету України недоотриманої орендної плати у розмірі 11490,70 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Як вважає позивач оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, що є підставою для скасування або зміни такого рішення відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що невчасне поставлення на баланс спірного майна Військовою частиною НОМЕР_1 , пізніше, аніж встановлення Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях факту незаконного використання не може впливати на нарахування недоотриманої орендної плати, яка стягується в межах даного спору до Державного бюджету за незаконне використання ФОП Глоба Р.П. державного майна.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників

Фізична особа - підприємець Глоба Руслан Петрович (відповідач) та Військова частина НОМЕР_1 (третя особа) відзиви на апеляційну скаргу по суті заявлених вимог не надали.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.07.2021 (колегією суддів у складі: головуючого судді Подобєда І.М., суддів Кузнецова І.Л., Чус О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2021 у справі №904/6920/20; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 27.09.2021 о 14:30 год.

За розпорядженнями керівника апарату суду від 15.09.2021, у зв`язку із звільненням у відставку судді Кузнецової І.Л. та перебуванням у відпустці суддів Чус О.В. (для вирішення питання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції), проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого для розгляду справи 904/6920/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Іванов О.Г., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.09.2021 означеним складом суду прийнято апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2021 у справі №904/6920/20 до свого провадження; клопотання представника фізичної особи-підприємця Глоби Руслана Петровича - адвоката Сергієнка Дмитра Миколайовича про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у справі №904/6920/20 залишено без розгляду.

За розпорядженням керівника апарату суду від 24.09.2021, у зв`язку із виходом з відпустки судді Чус О.В., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи №904/6920/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Чус О.В., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.09.2021 колегією суддів у визначеному складі прийнято апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2021 у справі №904/6920/20 до свого провадження.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.09.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 16.11.2021 о 17:30 год.

У судове засідання призначене на 16.11.2021 з`явився представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (позивач, апелянт), відповідач та третя особа участі своїх уповноважених представників у судовому засіданні не забезпечили.

Судом встановлено, що 15.11.2021 на електронну адресу суду від представника фізичної особи-підприємця Глоби Руслана Петровича адвоката Сергієнка Д.М. надійшла заява (без ЕЦП), в якій представник відповідача просив розгляд справи №904/6920/20 призначений на 16.11.2021 о 17:30 год., проводити за відсутності Глоби Р.П. та його представника; апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях залишити без задоволення.

Закінчивши з`ясування обставин і перевірку їх доказами, судом заслухано виступ представника позивача у судових дебатах.

Після виходу з нарадчої кімнати, судова колегія визнала за необхідне повернутися на стадію дослідження доказів, дійшла висновку, що спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, а тому оголосила перерву до 14.12.2021 о 16:30 год.

Відповідач повідомлявся ухвалами суду про дату, час і місце розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції в судових засіданнях 27.09.2021, 16.11.2021 та 14.12.2021, однак не скористався своїм правом прийняти участь у розгляді цієї справи.

Представник позивача в судових засіданнях підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Колегія суддів визнала, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи (частина 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

В судовому засіданні 14.12.2021 представник позивача надав пояснення, в яких підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити.

В судовому засіданні 14.12.2021 судом апеляційної інстанції оголошено вступну та резолютивну частину постанови суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини

Між Регіональним відділенням Фонду держмайна України у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі - орендодавець) та Приватним підприємцем Глобою Русланом Петровичем (далі - орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5093-ОД від 24.01.2013 (далі - Договір).

В подальшому сторонами підписано додаткову угоду від 11.04.2016 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 24.01.2013 №12/02-5093-ОД; додаткову угоду від 21.03.2017 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 24.01.2013 №12/02-5093-ОД.

Відповідно до пункту 1.1. Договору в редакції додаткової угоди від 21.03.2017 орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно нежитлові вбудовані приміщення (площею 38,05 кв. м реєстровий номер 33179027.1.ТШЛЛДВ458 та площею 200,8 кв. м реєстровий номер 33179027.1.1.ТШЛЛДВ459) (далі - майно) загальною площею 238,85 кв. м розміщене за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Івана Сірка, 80 на першому поверсі одноповерхової будівлі, що перебуває на балансі 1936 загону механізації 26 об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту (далі - балансоутримувач), вартість орендованого майна, згідно зі звітом про оцінку станом на 24.01.2017 становить 567914,00 грн.

Згідно з пунктом 1.2. Договору майно передається в оренду з метою розміщення майстерні, що здійснює технічне обслуговування автомобілів (шиномонтаж) площею 38,05 кв.м, іншого використання (автомийка) площею 150,8 кв. м, розміщення буфету у військовій частині, що не здійснює продаж алкоголю та підакцизної групи товарів площею 50,0 кв. м. Використання орендованого державного майна не за призначенням забороняється.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі реєстрації нерухомого майна на строк неменше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання-передачі майна.

Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди (пункт 2.2. Договору).

Відповідно до п.2.3. Договору передача орендованого майна у суборенду забороняється.

Згідно з пунктом 3.3. Договору в редакції додаткової угоди від 11.04.2016 орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекс інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Пунктом 3.1. Договору в редакції додаткової угоди від 21.03.2017 орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - грудень 2016 року 5343,38 грн.

У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяця оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування (п. 3.4. Договору).

У відповідності до п. 3.6. Договору в редакції додаткової угоди від 21. 03.2017 орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні: 50% до державного бюджету по місяцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки відкриті відділенням казначейства у розмірі - 2671,69 грн.; 50% балансоутримувачу у розмірі - 2671,69 грн. щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

У разі припинення (розірвання) Договору оренди орендар сплачує оренду плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу (пункт 3.11. Договору).

Згідно з пунктом 5.1. Договору орендар зобов`язаний використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору. Своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату у співвідношенні визначеному у п. 3.6 цього Договору (пункт 5.2. Договору).

Відповідно до пункту 5.5. Договору орендар зобов`язаний у разі припинення або розірвання договору повернути балансоутримувачу орендоване майно за актом приймання-передачі у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцю збитки у разі погіршення стану або втрати /повної або часткової/ орендованого майна в вини орендаря.

Майно вважається повернутим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі, один примірник якого надається орендарем орендодавцю у триденний термін з дати його підписання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі покладається на орендаря.

У разі ненадання у триденний строк з дати підписання акту приймання-передачі орендодавцеві, зобов`язання орендаря по поверненню орендованого державного майна вважається не виконаним, а орендар зобов`язаний сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за користування державним майном за час прострочення.

Пунктом 5.6. Договору в редакції додаткової угоди від 11.04.2016 встановлено, що орендар зобов`язаний у місячний термін після укладення цього договору застрахувати орендоване нерухоме майно на користь балансоутримувача, який несе ризик випадкової загибелі чи пошкодження об`єкта оренди у порядку, визначеному законодавством, від пожежі, залиття, протиправних дій 3-х осіб, стихійних явищ, не менше ніж на його вартість, визначену висновком про вартість і надати орендодавцю та балансоутримувачу копію договору страхування орендованого майна, страхового полісу, договору страхування цивільної відповідальності та копії платіжних доручень з відміткою банку про сплату страхових платежів. Постійно поновлювати договір страхування державного майна та договір страхування цивільної відповідальності таким чином, що увесь строк оренди майно буде застрахованим з одночасним наданням копій договорів страхування та платіжних доручень орендодавцю та балансоутримувачу.

У відповідності до пункту 5.19. Договору, орендар, у разі наміру продовжити строк дії договору оренди, зобов`язаний не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну дії договору оренди подати орендодавцю та балансоутримувачу про це заяву з документами щодо виконання умов договору оренди (дозвіл пожежників, копія договору страхування державного майна, платіжні доручення про сплату страхового платежу та ін.).

Згідно з пунктом 7.1. Договору орендодавець зобов`язаний передати орендарю за участю балансоутримувача в оренду майно згідно з цим договором та актом приймання-передачі майна, який підписується одночасно з цим договором і є його невід`ємною частиною.

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (пункт 9.1. договору).

У відповідності до пункту 9.8. Договору в редакції додаткової угоди від 11.04.2016 у разі виявлення орендодавцем фактичного використання орендарем державного майна площею, що перевищує розмір орендної площі, зазначеної у розділі 1 цього договору, розмір збільшеної орендної плати застосовується з дня укладення договору оренди.

Цей договір укладається строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 24.01.2016 по 23.12.2015 включно. Цей договір є пролонгованим з 24.12.2016 по 23.11.2019 включно. У разі відсутності однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід`ємною частиною цього договору при обов`язковій наявності згоди балансоутримувача та дозволу органу, уповноваженого управляти об`єктом оренди (п. 10.1 договору в редакції додаткових угод від 11.04.2016 та від 21.03.2017).

Сторонами 21.01.2013 підписано акт приймання-передачі майна в оренду.

Як зазначає позивач, на виконання доручення Прем`єр-міністра України від 21.06.2018 №19693/1/1-18 Фонду державного майна України від 27.06.2018 №К/29 Регіональним відділенням, наказом від 27.08.2019 №141/06-Н створено робочу групу для перевірки стану використання державного майна, яке перебуває на балансі Військової частини НОМЕР_1 . Вказана перевірка була плановою, про що свідчить план-графік проведення контрольних заходів у сфері оренди державного майна на ІІІ квартал 2019 року, затверджений наказом Регіонального відділення від 11.07.2019 №104/06-Н.

За результатами проведення перевірки відповідно до вищевказаного наказу складено Акт перевірки виконання ФОП Глоба Р.П. умов договору оренди, зокрема, договору оренди від 24.04.2013 №12/02-5093-ОД, відповідно до якого встановлено, що орендарем використовується об`єкт оренди без урахування площі загального користування.

Оглядом фактичного використання орендарем займаних площ 238,85 кв. м (38,05 кв. м + 200,8 кв. м) встановлено наступне:

В окремо стоячій одноповерховій будівлі контрольно-технічного пункту загальною площею 52,6 кв. м, орендарем використовуються три нежитлові приміщення та частина коридору, загальною площею 38,05 кв. м, під розміщення майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів (шиномонтаж).

Поряд з цим, обстеженням встановлено, що біля вказаної будівлі, на бетонованій площадці площею 10 кв. м розташовані автомобільні шини в кількості щонайменше 50 шт., обладнання для підкачки шин та інше.

Таким чином, Регіональним відділенням за результатами перевірки виконання умов договору оренди від 24.01.2013 №12/02-5093-ОД встановлено використання ФОП Глоба Р.П. додаткової площі в розмірі 10,0 кв. м, 19,0 кв. м та 15,0 кв. м, яка використовується без належного оформлення додаткової угоди.

Відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, позивачем здійснено розрахунок суми за користування площею без укладення договору у розмірі 24593,04 грн. (50% - орендодавцю, 50% - балансоутримувачу).

Так, за розрахунком позивача, сума недоотриманої орендної плати за користування площею без укладення договору оренди до Державного бюджету складає 12296,52 грн.

Крім того, перевіркою встановлено, що на момент проведення огляду державного майна, за місцем його розташування, у Регіональному відділені відсутній договір страхування державного майна на суму 567914,00 грн. Термін дії останнього закінчився 13.04.2017.

Лише в ході огляду державного майна, 29.08.2019, орендар надав копію договору добровільного страхування майна від 21.05.2019 №ВВ-16-ИП/19/ДПІ на суму 567914,00 грн., з терміном дії по 22.05.2020, із копією квитанції про сплату страхового платежу від 22.05.2019 в сумі 448,65 грн.

Проте, в договорі добровільного страхування майна, вигодонабувачем є не балансоутримувач, як це передбачено умовами договору оренди, а Управління комунальної власності міста Виконкому Криворізької міської ради, що дає підстави вважати умови договору, а саме п. 5.6. щодо страхування орендованого майна орендарем не виконані.

Зазначений акт перевірки направлено на адресу орендаря листом від 05.09.2019 №18-06-05268 та запропоновано провести відповідну роботу по усуненню виявлених порушень.

Не погодившись в вказаними порушеннями, Орендар надав на адресу Регіонального відділення листом від 08.10.2019 № 18/08753 заперечення на акт перевірки.

Про розгляд вказаних заперечень орендаря повідомлено листом від 04.11.2019 №18-06-06423, в якому Регіональне відділення зазначило, що не приймає заперечення з огляду на порушення низки норм Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Методики та інших.

Крім того, у вказаному листі Регіональне відділення зазначило про те, що зафіксовані порушення залишаються неврегульованим та запропонувало усунути виявлені порушення, про що повідомити Регіональне відділення.

Орендар листом від 29.08.2019 б/н, який надійшов до Регіонального відділення 10.09.2019, звертався до Регіонального відділення з проханням продовжити термін дії договору на новий строк. Однак, документи щодо виконання умов договору оренди, як це передбачено пунктом 5.19. Договору до вищевказаного листа не додано.

Листом від 28.12.2019 №08-02-07658 Регіональне відділення повідомило про закінчення терміну дії договору та надання документів необхідних для продовження дії договору, зокрема надання акту оцінки об`єкта оренди.

Також, у вказаному листі орендаря повідомлено, що у разі відмови від виконання вищевказаних умов, вважати вказаний лист заявою про припинення договору та необхідність передачі майна балансоутримувачу.

Проте, відповідь на вказаний лист на адресу Регіонального відділення не надходила.

У місячний термін після припинення дії договору оренди також не надано до Регіонального відділення заяви про продовження терміну дії договору, яка б відповідала пункту 5.19. Договору.

Ненадання орендарем необхідних для продовження дії договору оренди документів, які прямо передбачені пунктом 5.19. Договору, унеможливило продовження терміну дії договору на новий строк.

Відповідно до пункту 10.9. Договору та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", договір оренди припиняє свою дію, зокрема, у зв`язку із закінчення строку, на який його було укладено.

З огляду на вищевказане, наказом Регіонального відділення від 29.11.2019 №12/02-170-ПО дію договору оренди від 24.01.2013 №12/02-5093-ОД припинено з 24.11.2019.

Отже, на теперішній час Договір оренди від 24.01.2013 №12/02-5093-ОД є припиненим, майно за актом приймання-передачі не повернуто. Крім того, станом на 30.07.2020 по договору оренди від 24.01.2013 №12/02-5093-ОД за даними Регіонального відділення існує заборгованість ФОП Глоби Р.П. з орендної плати за результатами перевірки у сумі 12296,52грн.

Викладені вище обставини стали підставою для звернення Регіонального відділення до господарського суду для захисту свого порушеного права з позовом до ФОП Глоби Р.П., предметом якого є вимоги, що розглядаються в цій справі, а саме вимоги позивача про стягнення з відповідача недоотриманої орендної плати (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) в розмірі 11490,70 грн. та виселення відповідача з незаконно займаної території.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Спірні правовідносини сторін виникли в ході виконання господарського договору оренди державного майна.

Відповідно до частин першої, другої, шостої статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (частина перша статті 762 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 284 Господарського кодексу України істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (частина третя статті 285 Господарського кодексу України).

За частиною третьою статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частиною першою статті 286 Господарського кодексу України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до приписів, які містяться в частині першій статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що на час здійснення Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях з 27.08.2019 по 31.08.2019 планової перевірки виконання орендарями умов договорів оренди нерухомого майна, що належить до державної власності та знаходиться на балансі Військової частини НОМЕР_1 , ФОП Глоба Р.П. додатково без відповідних правових підстав (без укладення договору) використовується:

біля будівлі контрольно-технічного пункту - бетонна площадка площею 10 кв. м для розташування автомобільних шин та обладнання для підкачки шин;

біля будівлі сховище для техніки - бетонна площадка площею 15 кв. м - для розташування тимчасових споруд для чистки та сушки килимів, а також для зупинки автомобілів інших громадян, які чекають чергу до автомийки;

біля приміщення буфету (в будівлі сховища для техніки) - самовільно збудоване приміщення площею 19 кв. м під складське приміщення для власного майна.

З листа Військової частини НОМЕР_1 №94 від 04.10.2019 судом встановлено, що:

- бетонована площадка, у т.ч. площею 20 кв. м, перед входом в металевий ангар (реєстровий номер 33179027.27.ТШЛЛДВ356), частина якого загальною площею 202,0 кв. м за адресою м. Кривий Ріг, вул. І.Сірка, 80 орендується ФОП Глобою Р.П. для здійснення підприємницької діяльності не створювалась, не будувалась та згідно бухгалтерського обліку на балансі військової частини НОМЕР_1 , як державне майно не перебуває;

- бетонована площадка, площею 10 кв. м, біля будівлі (реєстровий номер 33179027.27.ТШЛЛДВ498), частина якого загальною площею 38,5 кв. м за адресою м. Кривий Ріг, вул. І.Сірка, 80 орендується ФОП Глобою Р.П. для здійснення підприємницької діяльності не створювалась, не будувалась та згідно бухгалтерського обліку на балансі військової частини НОМЕР_1 , як державне майно не перебуває;

- бетонована площадка, площею 19 кв. м, біля приміщення буфету (в будівлі сховище для техніки, реєстровий номер 33179027.1.ТШЛЛДВ459), за адресою м. Кривий Ріг, вул. І.Сірка, 80 не створювалась, не будувалась та згідно бухгалтерського обліку на балансі військової частини НОМЕР_1 , як державне майно не перебуває, оскільки ця площа є прибудинкоковою територією до вищезазначених будівель;

- бетонована площадка, площею 15 кв. м, біля будівлі сховища для техніки (реєстровий номер 33179027.1.ТШЛЛДВ459), за адресою м. Кривий Ріг, вул. І.Сірка, 80, яка орендується ФОП Глобою Р.П. для здійснення підприємницької діяльності (автомийка) не створювалась, не будувалась та згідно бухгалтерського обліку на балансі військової частини НОМЕР_1 , як державне майно не перебуває.

З відповіді на адвокатський запит вбачається, що вищевказані площадка площею 10 кв.м та бетонований майданчик площею 15 кв. м станом на 31.08.2019 (на час проведення планової перевірки) не знаходилися на балансі Військової частини НОМЕР_1 , не дає право відповідачеві, в порушення законодавства України та умов договору оренди від 24.04.2013 №12/02-5093-ОД, без укладення з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях відповідних договорів оренди державного майна, фактично самовільно захоплювати та використовувати вищевказані площадку площею 10 кв. м та бетонований майданчик площею 15 кв. м, які знаходяться на земельній ділянці (площею 22,7300 гектарів), якою Військова частина НОМЕР_1 користується згідно Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 03.03.2010 року, Серія ЯЯ №043036, який виданий на підставі рішення Криворізької міської ради за №3474 від 23.09.2009.

Що стосується приміщення площею 19 кв. м (яке знаходиться біля приміщення буфету (в будівлі сховище для техніки), площею 50 кв. м та яке відповідач використовував під складання власного майна, то вищевказане приміщення площею 19 кв. м не знаходиться на балансі Військової частини НОМЕР_1 (та не може знаходитись на балансі Військової частини НОМЕР_1 згідно законодавства України), оскільки в порушення законодавства України воно було самовільно збудоване відповідачем.

Судом першої інстанції встановлено, що належність до державної власності майна, яке передано в оренду (приміщень в означених будівлях), підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.04.2021 на нерухоме майно за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг , вул. Сірка Івана, буд. 80, згідно з яким це майно зареєстроване за Державою в особі Міністерства транспорту та зв`язку України, форма власності - державна.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції, дослідивши Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.04.2021, встановила, що об`єкти нерухомого майна, які входять до складу комплексу будівель та споруд за адресою м. Кривий Ріг, вул. Сірка Івана, будинок 80, в яких розташовано приміщення, що були предметом оренди за Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5093-ОД від 24.01.2013, що був укладений між Регіональним відділенням Фонду держмайна України у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (орендодавець, позивач) та Приватним підприємцем Глобою Русланом Петровичем (далі - відповідач, орендар), має державну форму власності з частками 1/1.

Відомостей про будь-яких інших осіб співвласників цього майна немає.

Відтак колегія суддів погоджується з позивачем, що все майно комплексу будівель та споруд за вказаною адресою перебуває у державній власності.

Разом із цим з вказаної Інформації убачається, що до складу цього нерухомого майна не включені будь-яке асфальтове замощення чи бетоновані майданчики, відсутній опис та характеристики цього майна тощо.

Відтак щодо бетонованих майданчиків (замощення асфальтом), які фактично входять до складу вказаного комплексу будівель та споруд, то ці об`єкти не мають юридично визначеного статусу державного майна. Отже, ці об`єкти у даному випадку слід розглядати як територію комплексу будівель та споруд, тобто певні земельні ділянки площею 10,0 м кв. та 15 м кв. відповідно.

Щодо приміщень площею 19 кв. м, то колегія суддів вважає, що оскільки, як стверджує позивач це приміщення розташовані в самовільній прибудові до нерухомого державного майна, та яка, як встановлено судом, не включена до його складу, а відтак не набув юридичного статусу державного майна, то цей майновий об`єкт слід розглядати як майно, яке ще не набуло статус нерухомого.

У запереченнях відповідача на акт перевірки від 31.08.2019 виконання ФОП Глоба Р.П. умов договорів оренди нерухомого майна, що належить до державної власності та перебуває на балансі Військової частини НОМЕР_3 , зазначалось, що оплата за земельні ділянки під орендованим нерухомим майном при будинкової території та під`їзних шляхів до орендованого майна загальною площею 511,49 кв. м здійснювалась останнім на підставі Договору №01012019/2 від 01.01.2019 "Про відшкодування витрат балансоутримувача на сплату земельного податку за земельну ділянку під орендованим нерухомим майном (з урахуванням прибудинкової території), що належить до державної власності".

Таким чином, відповідач не навів підстав для користування означеними майданчиками площею 10 кв. м та 15 кв. м у період з 11.04.2016 по 31.12.2018, але послався на правомірне їх використання з 01.01.2019 на підставі Договору №01012019/2 від 01.01.2019.

Між тим, позивач, звертаючись до господарського суду із позовом про вказану вище обставину не зазначив, факту укладання такого договору не спростував, договір №01012019/2 від 01.01.2019 до матеріалів справи не надав.

Щодо займаної площі у розмірі 19,0 кв. м під складське приміщення для власного майна, відповідач в матеріали справи, то як убачається з матеріалів справи (Викопіювань з поверхового плану будівлі літ. "Х-1" за адресою м. Кривий Ріг, вул. І. Сірка, буд. 80), таке приміщення у складі майна, яке має статус державного майна, відсутнє.

Як пояснював суду позивач, у зв`язку з тим, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях з 2021 року планувало надавати в оренду вищевказані площадку площею 10 кв. м та бетонований майданчик площею 15 кв. м, вищевказані площадка площею 10 кв. м та бетонований майданчик площею 15 кв. м знаходяться на балансі Військової частини НОМЕР_1 тільки з 14.12.2020.

Втім посилання позивача на те, що в грудні 2020 року вищевказані бетоновані майданчики балансоутримувачем взято на облік, що підтверджується актом оприбуткування майданчиків від 14.12.2020, не змінює правового статусу цього майна, оскільки це майно не внесено до відповідного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, як таке, що віднесене до нерухомого майна у складі вказаного комплексу будівель та споруд.

Судом встановлено, що позивачем нарахована орендна плата за користування площею (15 кв. м, 19 кв. м та 10 кв. м) без укладення договору за період з 11.04.2016 по 31.04.2019 у розмірі 11490,70 грн.

Отже, як правильно встановлено судом першої інстанції, ці площі на момент нарахування орендної плати не перебували на балансі Військової частини НОМЕР_1 , як балансодержателя.

За встановлених вище обставин колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у суді відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за користування площею без укладення договору у розмірі 11490,70 грн.

Заперечуючи проти позову відповідач заявив суду про застосування до вимог позивача позовної давності.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку оскільки судом відмовлено у задоволенні позову про стягнення 11490,70 грн. заборгованості з користування площею без укладення договору по суті, тобто не встановлено порушення прав позивача, то відсутні підстави й для застосування до цих спірних правовідносин позовної давності.

Розглядаючи вимоги позивача про виселення відповідача з незаконно займаної території площею 10,0 кв. м та 15,0 кв. м, та виселення відповідача з незаконної займаного приміщення площею 19,0 кв. м, яке розташована в самовільній прибудові, в будівлі за адресою: м. Кривий Ріг, вул. І.Сірка, буд.80, суд першої інстанції правильно встановив, що відповідачем не надано позивачу акт приймання-передачі державного майна, яке як підтверджено означеною вище перевіркою Регіонального відділення, використовується ФОП Глоба Р.П. без укладення відповідного договору оренди та не надано необхідні документи для укладення договору оренди на майно, яке відповідач використовує без правових підстав.

Як зазначалось вище наказом від 29.11.2019 №12/02-170-ПО дію договору оренди від 24.01.2013 №12/02-5093-ОД припинено з 24.11.2019.

Відповідач зі своєї сторони посилався на те, що станом на дату розгляду справи він звільнив від свого майна спірні об`єкти, однак доказів в підтвердження цього суду не надав.

За таких обставин суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги в частині виселення відповідача з незаконно займаної території площею 10,0 кв.м, 19,0 кв.м та 15,0 кв.м, яка розташована перед входом в нежитлове приміщення на першому поверсі одноповерхової будівлі за адресою: м. Кривий Ріг, вул. І.Сірка, б. 80.

Колегія суддів враховує, що оскільки в даному випадку ані позивач (апелянта), ані відповідач не оскаржує судове рішення в цій частині, то переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах його вимог та доводів позивача, щодо яких відповідач зі своєї сторони не надав суду апеляційної інстанції будь-яких пояснень зі своїми міркуваннями, не спростував тверджень позивача про встановлений під час перевірки факт використання такого майна та не заперечив факту припинення строку дії вказаного договору оренди, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для примусового звільнення цих територій від належного відповідачу майна.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 3153,00грн. на оплату судового збору, понесені позивачем у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника (апелянта) у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2021 у справі №904/6920/20 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 04.02.2022.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя О.В. Чус

Суддя Е.В. Орєшкіна