ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2021 р. Справа№ 910/18813/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Іоннікової І.А.

Михальської Ю.Б.

Секретар судового засідання: Нагулко А.Л.

За участю представників учасників процесу: згідно протоколу судового засідання від 21.12.2021

Розглянув у відритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в інтересах Публічного акціонерного товариства "Актабанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2021 у справі №910/18813/19 (суддя О.В. Гулевець, м. Київ)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест", м. Київ,

до: 1. Публічного акціонерного товариства "Актабанк", м. Дніпро,

2. Державної організації (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб»,

м. Київ,

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товарна біржа "Аукціоніст", м. Київ,

про застосування наслідків недійсності правочинів,

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест" (далі позивач/ТОВ "ФК "Реверс Інвест") звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Актабанк" (далі - відповідач-1/ПАТ "Актабанк"), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач 2/Фонд) за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товарної біржі "Аукціоніст" (далі -третя особа/ТБ "Аукціоніст") про:

застосування наслідків недійсності правочину до Договору №3 купівлі-продажу майнових прав від 19.02.2019;

застосування наслідків недійсності правочину до Договору №4 про відступлення прав вимоги від 21.02.2019;

стягнути за наслідками недійсності правочинів з відповідачів на користь позивача кошти у розмірі 4557886,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, відповідно до Протоколу електронного аукціону №UA-EA-2019-01-28-000042-b від 18.02.2019 за результатом проведення в інтересах відповідача 1 аукціону за номером лота F28GL40303 (Майнові права за Кредитним договором №01-І488/Т від 29.07.2013, укладеним з юридичною особою (Забезпечення: обладнання, товари в обороті, нерухомість комерційного призначення (1 об`єкт), 4 поруки фізичних осіб та 3 поруки юридичних осіб), позивача було визнано переможцем.

За результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №UA-EA-2019-0l-28-000042-b від 18.02.2019, між ПАТ "Актабанк" та ТОВ ФК "Реверс Інвест" було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №3 від 19.02.2019 (далі - договір №3).

На виконання умов договору №3 позивач сплатив на користь відповідача 1 кошти у сумі 1 399 550,00 гри, що підтверджує платіжним дорученням №178 від 19.02.2019.

30.05.2019 Господарським судом Дніпропетровської області прийнято рішення у справі №904/701/19, відповідно до якого судом:

Визнано недійсними відкриті торги (аукціон) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, що відбулися 18.02.2019 року, з реалізації лоту №F28GL40303 (Майнові права за кредитним договором №01-1488/Т від 29.07.2013, укладеним з юридичною особою (Забезпечення: обладнання, товари в обороті, нерухомість комерційного призначення (1 об`єкт), 4 поруки фізичних осіб та 3 поруки юридичних осіб).

Визнано недійсним протокол електронного аукціону №UА-ЕА-2019-01-28-000042-b, сформований 18.02.2019 за результатами проведених відкритих торгів (аукціону) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону від 18.02.2019 року з реалізації лоту № F28GE40303 (Майнові права за кредитним договором №0І-І488/Т від 29.07.2013, укладеним з юридичною особою (Забезпечення: обладнання, товари в обороті, нерухомість комерційного призначення (1 об`єкт). 4 поруки фізичних осіб та 3 поруки юридичних осіб).

Визнано недійсним Договір №3.

Також позов мотивований тим, що відповідно до Протоколу електронного аукціону №UA-EA-2019-01-30-000094-b від 20.02.2019 за результатом проведення в інтересах відповідача 2 аукціону за номером лота №F28GL40420 (Права вимоги за кредитним договором № 01-1033/Т від 04.07.2012, укладеним з юридичною особою Застава: нерухомість комерційного призначення (1 об`єкт), позивача було визнано переможцем.

За результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №UA-EA-2019-01-30-000094-b від 20.02.2019, між ПАТ "Актабанк" та ФК "Реверс Інвест" було укладено Договір №4 про відступлення прав вимоги від 21.02.2019 (далі - договір №4).

На виконання умов договору №4 позивач сплатив на користь відповідача 1 кошти у сумі 2 899 524,66 грн, що позивач підтверджує платіжним дорученням №179 від 21.02.2019.

22.04.2019 Господарським судом Дніпропетровської області прийнято рішення у справі №904/702/19, відповідно до якого:

Визнано недійсними відкриті торги (аукціон) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, що відбулися 20.02.2019, з реалізації лоту №: F28GE40420 (Права вимоги за кредитним договором № 01-1033/Т від 04.07.2012, укладеним з юридичною особою Застава: нерухомість комерційного призначення (І об`єкт).

Звертаючись з позовом до суду, позивач стверджує, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2019 у справі №904/701/19 та рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2019 у справі №904/702/19 не приймалось рішень щодо застосування наслідків недійсності Договорів №3 та №4 - повернення ТОВ ФК "Реверс Інвест", отриманих ПАТ "Актабанк", за Договором №3 грошових коштів на суму 1 399 550,00 гри та за Договором №4 грошових коштів на суму 2 899 524,66 грн.

Позивач зазначає, що у зв`язку з визнанням недійсними Договорів №3 та №4 у відповідача 1 та відповідача 2 виникло грошове зобов`язання перед позивачем щодо повернення на його користь грошових коштів, які були отримані за Договорами №3 та №4 у загальному розмірі 4 299 074,66 грн, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з вимогами про застосування наслідків недійсності правочинів на підставі ст. 216 Цивільного кодексу України та стягнення солідарно з відповідачів заборгованості у розмірі 4 557 886,35 грн.

Також, позивачем заявлені до стягнення суми винагороди оператора відповідно до Протоколу електронних торгів №UА-ЕА-2019-01-28-000042-b, від 18.02.2019 у розмірі 41 986,00 грн та відповідно до Протоколу електронних торгів №UA-EA-2019-01-30-000094-b від 20.02.2019 у розмірі 86 985,00 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами грошового зобов`язання по оплаті заборгованості у загальному розмірі 4 428 045,00 грн позивачем заявлено про стягнення з відповідачів З % річних у розмірі 129 841,35 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.05.2021 у справі № 910/18813/19 позовні вимоги задоволено частково.

Застосовано наслідки недійсності правочину до договору № 3 купівлі-продажу майнових прав від 19.02.2019, укладеного між ТОВ "ФК "Реверс Інвест" та ПАТ "Актабанк"; застосовано наслідки недійсності правочину до Договору № 4 купівлі-продажу майнових прав від 21.02.2019, укладеного між ТОВ "ФК "Реверс Інвест" та ПАТ "Актабанк"; стягнуто за наслідками недійсності правочинів з ПАТ "Актабанк" на користь ТОВ "ФК "Реверс Інвест" заборгованість у розмірі 4 299 074,66 грн та судовий збір у розмірі 64 486,12 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що:

- у справі №904/701/19 рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2019, яке залишене без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2020, зокрема, визнано недійсним Договір №3;

- у справі №904/702/19 рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2019, яке залишене без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.01.2021, зокрема, визнано недійсним Договір № 4;

- рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2019 у справі №904/701/19 та рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2019 у справі №904/702/19 визнано недійсними Договір №3 та Договір №4, а тому такі обставини в силу ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не підлягає доведенню ігри розгляді даної справи;

- позивачем перераховано кошти за Договором №3 на користь ПАТ "Актабанк" у сумі 1 399 550,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №178 від 19.02.2019, а також за Договором № 4 на користь ПАТ "Актабанк" у сумі 2 899 524,66 грн, що підтверджується платіжним дорученням №179 від 21.02.2019;

- враховуючи, що Договір №3 та Договір №4 визнано недійсними, з підстав того, що зобов`язання за Кредитним договором № 01-1033/Т від 04.07.2012 були виконані, а також з огляду на те, що боржника за Кредитним договором №0І-1488/Т від 29.07.2013 було ліквідовано та зобов`язання за кредитним договором були виконані, а тому ПАТ "Актабанк" не міг здійснювати відчуження спірних майнових прав, враховуючи, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, а тому суд вважає про достатність підстав для застосування наслідків недійсності Договору №3 та Договору №4 шляхом стягнення з ПАТ "Актабанк" на користь позивача кошти у розмірі 4 299 074,00 грн (2 899 524,00 гри + 1 399 550,00 грн), які були сплачені позивачем на виконання Договорів №3 та №4;

- чинними нормами законодавства України або Договорами №3 та №4 не визначений солідарний обов`язок ПАТ "Актабанк" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо застосування наслідків недійсності правочинів та повернення коштів позивачу;

- відповідач - 2 не є стороною Договорів №3 та №4, а відповідно до платіжних доручень №178 від 19.02.2019 та № 179 від 21.02.2019 позивачем було перераховано кошти у загальній сумі 2 899 524,66 грн саме на рахунок ПАТ "Актабанк", відкритий в Національному банку України;

- відповідач-2 не може бути солідарним боржником за зобов`язанням, що виникли у зв`язку з виконанням Договорів №3 та №4.

При цьому, суд першої інстанції відхилив доводи позивача наведені в обґрунтування вимог про стягнення заборгованості солідарно з відповідачів, в яких позивач, зокрема, посилається на норму ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в інтересах Публічного акціонерного товариства "Актабанк"

(далі - скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2021 у справі №910/18813/19 та прийняти нове, яким у позовних вимогах ТОВ "ФК "Реверс Інвест" до ПАТ "Актабанк" відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в інтересах Публічного акціонерного товариства "Актабанк" обґрунтована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права, зокрема, - ст. 216 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Зокрема, узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- поза увагою місцевого господарського суду залишилися положення п.п. 4.2., 5.2., 5.4. Договору №3 від 19.02.2019, а також положення п.п. 1, 2, 5, 7, 8, 9 Договору №4 від 21.09.2019;

- сторони надали свою письмову згоду і погодилися із тими обставинами, що підписання Договорів №3 та №4 загроза припинення, розірвання, невиконання боржником зобов`язань покладається на нового кредитора (ТОВ "ФК "Реверс Інвест");

- настання відповідальності відповідача -1 у формі стягнення заборгованості у розмірі 4 299 074,66 грн та судового збору у розмірі 64 486,12 суперечить положенням п. 5.4. Договору №3 та п. 11 Договору №4;

- враховуючи той факт, що покупець мав можливість у достатній мірі ознайомитися із станом активів що купує, діяв на власний розсуд, а сам характер Договорів відступлення, які зокрема, передбачали проаво оскаржувати недійсність або припинення прав вимоги, а також припинення/ліквідацію будь - якого з боржників у судовому та позасудовому порядку, а тому твердження позивача про об`єктивну неможливість оскарження твердження позивача про те, що останній не мав можливості оскаржити судові рішення у справі №904/701/19 та 904/702/19 є помилковими;

- своєю процесуальною бездіяльністю позивач, при розгляді справ 904/701/19 та 904/702/19 фактично самостійно втратив статус нового кредитора за Договором №3 та Договором №4;

- судом першої інстанції не було взято до уваги твердження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в інтересах Публічного акціонерного товариства "Актабанк", по - перше, про інформованість позивача, щодо стану активів, наявність спорів за справами №904/701/19 та 904/702/19; по-друге, бездіяльність, як нового кредитора щодо оскарження судових рішень у справах №904/701/19 та 904/702/19;

- поза увагою місцевого господарського суду залишено на те, що ПАТ "Актабанк" виводиться із ринку фінансових послуг Фондом гарантування вкладів фізичних безпосередньо, а тому у вступній та резолютивній частині рішення суд першої інстанції зазначивши про те, що відповідач -1 не з`явився -не врахував пояснення представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 10.01.2021 №43- ліквідатором ПАТ "Актабанк" є безпосередньо Фонд гарантування вкладів фізичних осіб;

- звернувшись із позовом про стягнення 3% річних та інфляційних втрат позивач фактично проігнорував застереження передбачені у Договорах про відступлення майнових права та прав вимоги.

Крім того, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2021 у справі № 910/18813/19.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

31.08.2021 від позивача через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в інтересах Публічного акціонерного товариства "Актабанк" , у якому останній просить апеляційну скаргу відповідача - 2 залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2021 у справі №910/1813/19 в частині застосування наслідків недійсності правочину до Договорів №13, №' 4 та стягнення за наслідками недійсності правочинів з відповідача - 1 на користь позивача коштів у розмірі 4 557 886,35 грн залишити без змін, а також скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2021 у справі №' 910/18813/19 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення солідарно з відповідача 2 заборгованості у розмірі 429 9074,66 грн. та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну вимогу та стягнути солідарно із відповідача - 2 на користь позивача заборгованість у розмірі 4 557 886,35 грн.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу відповідача - 2 указував на те, що рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування в даній частині - відсутні та заперечив щодо відмови в задоволенні вимог щодо солідарного стягнення і з посиланням на ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права заявив про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови солідарного стягнення із відповідача 2 та необхідність ухвалення нового рішення вданій частині.

Відзивів на апеляційну скаргу від третьої особи до суду апеляційної інстанції у встановлений строк не надходив.

Частиною 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що третя особа не була обмежена у своїх процесуальних правах надати відзив на апеляційну скаргу через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням. Відтак, приймаючи до уваги, що третя особа у строк, встановлений судом апеляційної інстанції не подала відзиву на апеляційну скаргу, суд дійшов висновку, що неподання третьою особою відзиву не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Реверс Інвест» в інтересах Публічного акціонерного товариства «Актабанк`передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 розгляд апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Актабанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2021 у справі № 910/18813/19 призначено до розгляду на 02.11.2021.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/5547/21 від 01.11.2021 у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/543/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2021 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в інтересах Публічного акціонерного товариства "Актабанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2021 у справі № 910/18813/19 прийняти до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.; розгляд справи №910/18813/19 призначено на 07.12.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 розгляд справи №910/18813/19 відкладено на 21.12.2021.

Явка учасників процесу

У судове засідання з`явилися представник скаржника та представник позивача.

Представник відповідача -1 та представник третьої особи у судове засідання 21.12.2021 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від сторін через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду не надходило.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання у даній справі, явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони (ст. 42 ГПК України), зважаючи на відсутність від сторін клопотань/заяв про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, а також враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача -1 та представника третьої особи .

Позиція представників сторін у справі

Представник скаржника у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених у ній та просив апеляційну скаргу задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2021 у справі №910/18813/19 скасувати та прийняти нове, яким у позовних вимогах ТОВ "ФК "Реверс Інвест" до ПАТ "Актабанк" відмовити у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечував з підстав викладених у ній та просив апеляційну скаргу відповідача-2 залишити без задоволення (в оскаржуваній відповідачем-2 частині рішення). Рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови щодо солідарного стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2021 у справі №910/18813/19 залишити без змін.

Фактичні обставини справи встановлені судом апеляційної інстанції

18.02.2019, за результатом проведення в інтересах ПАТ "Актабанк" аукціону за номером лота F28GI,40303, ТОВ "ФК "Реверс Інвест" було визнано переможцем та як наслідок складено і підписано Протокол електронного аукціону № UА-ЕА-2019-01-28-000042-b.

19.02.2019 між ПАТ "Актабанк" та ТОВ "ФК "Реверс Інвест" було укладено Договір №З, предметом якого, згідно п. 1.1 якого є майнові права за кредитним договором №0І-І488/Т від 29.07.2013, укладеним з юридичною особою (Забезпечення: обладнання, товари в обороті, нерухомість комерційного призначення (1 об`єкт), 4 поруки фізичних осіб та 3 поруки юридичних осіб.

Відповідно до п.3.1 Договору №3 ціна склала - 139 9550,00 грн, які були сплачені ТОВ "ФК "Реверс Інвест" на користь ПАТ "Актабанк", що підтверджується платіжним дорученням №178 від 19.02.2019

30.05.2019 Господарським судом Дніпропетровської області було прийнято Рішення у справі №904/701/19, залишене в силі постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2020, згідно якого:

Визнано недійсними відкриті торги (аукціон) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, що відбулися 18.02.2019 року, з реалізації лоту №F28GL40303 (Майнові права за кредитним договором №01-1488/Т від 29.07.2013, укладеним з юридичною особою (Забезпечення: обладнання, товари в обороті, нерухомість комерційного призначення (1 об`єкт), 4 поруки фізичних осіб та 3 поруки юридичних осіб).

Визнано недійсним протокол електронного аукціону №UА-ЕА-2019-01-28-000042-b, сформований 18.02.2019 за результатами проведених відкритих торгів (аукціону) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону від 18.02.2019 року з реалізації лоту № F28GE40303 (Майнові права за кредитним договором №0І-І488/Т від 29.07.2013, укладеним з юридичною особою (Забезпечення: обладнання, товари в обороті, нерухомість комерційного призначення (1 об`єкт). 4 поруки фізичних осіб та 3 поруки юридичних осіб).

Визнано недійсним Договір №3.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2019 по справі №904/701/19 не приймалось рішення щодо застосування наслідків недійсності Договору № 3.

20.02.2019, за результатом проведення в інтересах ПАТ «АКТАБАНК» аукціону за номером лота F28GL40420, ТОВ «ФК «РЕВЕРС ІНВЕСТ» було визнано переможцем та як наслідок складено і підписано Протокол електронного аукціону № UA-EA-2019-01-30-000094-b.

21.02.2019 між ПАТ "Актабанк" та ТОВ ТОВ "ФК "Реверс Інвест" було укладено Договір №4 про відступлення прав вимоги, предметом якого, згідно п. і є права вимоги за кредитним договором №01- ІОЗЗ/Т від 04.07.2012, укладеним з юридичною особою Застава: нерухомість комерційного призначення (І об`єкт).

Відповідно до п. 4 Договору №4 ціна відступлення склала 2 899 524,66 грн, які були сплачені позивачем на користь ПАТ «АКТАБАНК». що підтверджується платіжним дорученням №179 від 21.02.2019.

22.04.2019 Господарським судом Дніпропетровської області прийнято Рішення по справі №904/702/19. залишене в силі постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.01.2021 по справі № 904/702/19, згідно якого:

Визнано недійсними відкриті торги (аукціон) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, що відбулися 20.02.2019, з реалізації лоту №F28GL40420 (Права вимоги за кредитним договором № 01-1033/Т від 04.07.2012. укладеним з юридичною особою Застава: нерухомість комерційного призначення (І об`єкт)).

Визнано недійсним протокол електронного аукціону № UA-EA-2019-01-30-000094-b від 20.02.2019, за результатами проведених відкритих торгів (аукціону) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону від 20.02.2019 з реалізації лоту №F28GE40420 (Права вимоги за кредитним договором № 01-1033/Т від 04.07.2012, укладеним з юридичною особою Застава: нерухомість комерційного призначення (1 об`єкт).

Визнано недійсним Договір №4.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2019 у справі №904/702/19 не приймалось рішення щодо застосування наслідків недійсності Договору №4.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача 2 не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню в частині застосування наслідків недійсності правочину до договору 3. 4 та стягнення за наслідками недійсності правочинів з відповідача - 1 па користь позивача коштів у розмірі 4 557 886,35 гри.

Проте, рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2021 у справі №910/18813/19 скасуванню в частині прийняття рішення щодо відмови в солідарному стягненні заборгованості із відповідача 2, виходячи за наступного.

Згідно із ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків ( ст. 626 ЦК України)

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Як вже зазначалось вище та убачається із матеріалів справи, що:

- 19.02.2019 між ПАТ "Актабанк" та ТОВ "ФК "Реверс Інвест" було укладено Договір №3, предметом якого, згідно п.1.1 є майнові права за кредитним договором №01-І488/Т від 29.07.2013, укладеним з юридичною особою (Забезпечення: обладнання, товари в обороті, нерухомість комерційного призначення (І об`єкт), 4 поруки фізичних осіб та 3 поруки юридичних осіб;

- 21.02.2019 між ПАТ "Актабанк" та ТОВ "ФК "Реверс Інвест" було укладено Договір № 4 про відступлення прав вимоги, предметом якого, згідно із п.1.1 якого є права вимоги за кредитним договором №01- 1033/Т від 04.07.2012, укладеним з юридичною особою Застава: нерухомість комерційного призначення (І об`єкт).

Положення ч. 1 ст. 202 ЦК України визначають, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним ( ст. 204 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. З ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як встановлено судом, у справі №904/701/19 рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2019, яке залишене без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2020, зокрема, визнано недійсним договір купівлі-продажу майнових прав №3 від 19.02.2019, укладений між ПАТ "Актабанк" та ТОВ "ФК "Реверс Інвест" за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UА-ЕА-2019-01-28-000042-b від 18.02.2019 року.

У справі №904/702/19 рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2019, яке залишене без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.01.2021, зокрема, визнано недійсним Договір № 4 про відступлення прав вимоги від 21.02.2019, укладений між ПАТ "Актабанк" та ТОВ "ФК "Реверс Інвест" за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №№ UA-EA-2019-01-30-000094-b від 20.02.2019.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішенні Європейського суду з прав людини SovtransavtoHolding v. Ukraine, по. 48553/99, §77, від 25.07.2002, а також рішенні Європейського суду з прав людини Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02. §§42 та 60, від 22.11.2007 встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і тс. що у будь- якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Преюдиціальне значения мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Таким чином, враховуючи, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2019 у справі №.904/701/19 та рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2019 у справі №904/702/19 визнано недійсними Договір №3 купівлі-продажу майнових прав від 19.02.2019 та Договір №4 про відступлення прав вимоги від 21.02.2019, а тому такі обставини в силу ч. 4 ст. 75 ПІК України не підлягає доведенню при розгляді даної справи.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст.216 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за ціпами, які існують на момент відшкодування.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.1 1.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

ІІравочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину. Правові наслідки таких правочинів настають лише у формах, передбачених законом, - у вигляді повернення становища сторін у початковий стан (реституції) або в інших (п. 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що вищезазначеними судовими рішеннями встановлено, що при проведенні відкритих торгів (аукціонів) за лотом №:F28GL40420 та за лотом №F28GL40303 було здійснено незаконну реалізацію майнових прав, чим наявні підстави для визнання недійсними електронних торгів (аукціонів), визнання недійсними протоколів електронних аукціонів та Договорів №3 та № 4, має бути наслідком повернення правовідносин сторін у попередній стан шляхом стягнення на користь позивача коштів у розмірі 429 9074, 00 гри (2 899 524,00 гри + 1399550,00 гри), які були сплачені ТОВ "ФК "Реверс Інвест" на виконання Договорів № 3 та № 4 із відповідача -1.

Однак, суд першої інстанції залишив поза увагою та не дослідив належним чином вимоги позивача про солідарне стягнення заборгованості із відповідача - 2 за наслідками недійсності правочинів, що призвело до ухваленн рішення яке порушує норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ч. З ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно. Усі або частина повноважень Фонду, визначені цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду. У разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд зазначає обсяг повноважень кожної з них. Здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі.

Згідно визначення, наведеного в п. 17ст.23акону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

У відповідності до ч.5ст.34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації Фонду має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до ч.іст.35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд.

Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду, яка мас високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня "спеціаліст") та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

У відповідності до ч.8ст.35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Згідно зі ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

У відповідності до ч. 2 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 15.01.2015 № 19 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Актабанк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.01.2015 № 6 "Про початок процедури ліквідації ПАТ Актабанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Актабанк".

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04 січня 2018 року № 24 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» строком на один рік з 16 січня 2018 року до 15 січня 2019 року включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 грудня 2018 року № 3475 про продовження строків здійснення процедури ліквідації строком на один рік з 16 січня 2019 року до 15 січня 2020 року включно.

Отже, з огляду на викладене та враховуючи положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з моменту запровадження у банку тимчасової адміністрації Фонд набував повноваження органів управління та контролю банку з мстою реалізації покладених на нього чинним законодавством функцій.

Відповідно до п.п.1-2 ч.6 ст.51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб: на відкритих торгах (аукціоні); шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі(на електронних майданчиках).

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду приймає рішення про: затвердження умов відкритих торгів (у тому числі аукціонів, що проводяться за методами підвищення та/або зниження ціни і без обмеження мінімальної ціни продажу майна), зокрема розмірів гарантійного внеску, лота та кроку аукціону, порядку зниження ціни, встановлення або відмови від встановлення мінімальної ціни продажу; проведення відкритих торгів (аукціонів) уповноваженою особою Фонду або торговельним посередником, біржою тощо, у тому числі у разі продажу пулів активів, сформованих за рахунок майна кількох банків.

Відповідно до ч.8 ст.51 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» для проведення відкритих торгів на підставі договору може залучатися організатор торгів - юридична особа, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги.

Із матеріалів справи вбачається що затвердження умов продажу майна на аукціоні за номером лота F28GL40303, що відбувся 18.02.2019 здійснене рішенням Фонду від 23.01.2019 №75 та за номером лота F28GL40420, що відбувся 20.02.2019 рішенням Фонду від 25.01.2019 №94.

Судом першої інстанції залишено поза увагою встановлені в межах справи 904/701/19 обставини, що стосуються незаконності реалізації майнових прав за лотом F28GL40303.

Так. 29.07.2013 між ПАТ "Актабанк" та ТОВ «Керуюча компанія «Гранд Дистриб`юшн», (позивачльником) було укладено кредитний договір №.01-1488/Т.

В строк визначений Кредитним договором ТОВ «Керуюча компанія "Гранд Дистриб`юшн» не було виконано зобов`язань щодо повернення суми кредиту, у зв`язку з чим ПАТ "Актабанк" погасив заборгованість за Кредитним договором шляхом звернення стягнення на грошові кошти ОСОБА_1 за Договором поруки №01-1488/Т/23 від 30.07.2014.

02.07.2015 між позичальником та ПАТ "Актабанк" була укладена Додаткова угода №10 до Кредитного договору, відповідно до якої сторони дійшли згоди розірвати ти Кредитний договір з 02.07.2015.

Таким чином, ПАТ "Актабанк" задовольнив свій майновий інтерес за кредитним договором 01-1488/Т шляхом звернення стягнення на майно третьої особи, внаслідок чого зобов`язання перед ПАТ «АКТАБАНК» припинились виконанням (згідно ст. 599 ЦК України).

Також судом першої інстанції залишено поза увагою встановлені в межах справи 904/702/19 обставини, що стосуються незаконності реалізації майнових прав за лотом F28GL40420.

Так, 04.07.2012 між ПАТ "Актабанк" Товариством з обмеженою відповідальністю «Перспектива- Ріелті», було укладено Кредитний договір №. 01-1033/Т.

Оскільки зобов`язання щодо повернення суми кредиту в строк, визначений кредитним договором, не було виконано, ПАТ "Актабанк" повністю погасило заборгованість ТОВ «Перспектива-Ріелті» за кредитним договором № 01-1033/Т шляхом звернення стягнення на грошові кошти ОСОБА_2 , згідно з договором застави майнових прав № 01 -1033/Т/7 від 24.07.2014.

Таким чином, ПАТ "Актабанк" задовольнив свій майновий інтерес за кредитним договором 01-1033/Т шляхом звернення стягнення на майно третьої особи, внаслідок чого зобов`язання перед ПАТ "Актабанк" припинились виконанням (згідно ст. 599 ЦК України).

Окрім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2018 у справі № 804/8400/17, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, позовні вимоги ТОВ «Перспектива-Ріелті» задоволено в повному обсязі, визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Актабанк" щодо визнання нікчемними та направлення повідомлень про нікчемність правочинів, згідно з якими було здійснено погашення заборгованості по Кредитному договору № 01-1033/Т від 04.07.2012. Визнано протиправними та скасовано Наказ «Щодо заходів, пов`язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 02.11.2017 № 228, винесений Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ПАТ "Актабанк" Кулішом Віктором Миколайовичем.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до її. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.1 1.2003 "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини", рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно з преамбулою та ст. 6 параграфу І Конвенції про захист прав та свобод людини, рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і тс. що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Пунктами 1, 2, 3 статті 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно, що є об`єктом довірчої власності, інше майно у випадках, прямо передбачених законом, а також банкноти і монети, передані Національним банком України на зберігання та для проведення операцій з ними, ліцензія, гудвіл.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

Відповідно до п.3.2 Розділу V Рішення №2 від 05.07.2012 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про затвердження положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку» метою забезпечення процедури ліквідації Фонд або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі 10 делегування їй відповідних повноважень) ініціює відкриття накопичувального рахунку неплатоспроможного банку у національній валюті та іноземній валюті, а також у банківських металах (за необхідності) в НБУ.

Згідно із п.3.4 Положення на накопичувальний рахунок банку зараховуються кошти такого банку і надходження на його користь. З цього рахунку проводяться розрахунки з кредиторами й оплата витрат на здійснення процедури ліквідації, а також повернення ініціатору переказу коштів відповідно до законодавства про переказ коштів і покупцю активу(ів) майна банку у випадках, визначених цим Положенням.

Позивачем було перераховано кошти у загальній сумі 4 299 074,00 грн (2 899 524,00 грн + 1 399 550,00 грн) на рахунок ПАТ "Актабанк" №4003, відкритий в Національному банку України, адміністратором та розпорядником якого є Фонд в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку і саме Фонд в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку здійснює розпорядження накопичувальним рахунком.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновків, що саме рішення відповідача - 2 про затвердження умов продажу майна на аукціоні за номером лота F28GL40303, що відбувся 18.02.2019 від 23.01.2019 №75 та за номером лота F28GL40420, що відбувся 20.02.2019 від 25.01.2019 №94, прийняті за наявності інформації про припинення майнових зобов`язань перед ПАТ "Актабанк" за Кредитними договорами № 01-1488/1 та № 01-1033/Т, призвели до формування лотів майновими правами, які є припиненими у зв`язку з чим позовна вимога щодо солідарного стягнення із відповідача - 2 заборгованості у розмірі 4 299 074,66 грн та судового збору у розмірі 64486,12 грн є належним чином обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених скаржником апеляційній скарзі

Доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі щодо застосування наслідків недійсності спростовані в мотивувальній частині даної постанови.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Ссрявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт І статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, цс не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог в частині застосування наслідків недійсності правочину до Договору 3 та Договору 4 та стягнення за наслідками недійсності правочинів з відповідача - 1 на користь позивача заборгованості у розмірі 4 299 074,66 грн та судового збору у розмірі 644 86,12 грн, у зв`язку з їх доведеністю та обґрунтованістю.

Суд апеляційної інстанції відповідно до ч. 4 ст. 269 ПІК України не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права у зв`язку з чим вважає, що судом першої інстанції було неправомірно відмовлено в задоволенні позовної вимоги щодо солідарного стягнення із відповідача - 2 заборгованості у розмірі 4 299 074,66 грн та судового збору у розмірі 64 486,12 грн. та прийняв рішення ухвали в даній частині нове рішення про задоволення даної позовної вимоги оскільки остання є належним чином обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 та 2 ч. 1 ст. 275 ПІК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення та скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали ти нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Частиною 1 ст. 276 ПІК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 277 ГПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є не з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду па викладене. Північний апеляційний господарський суд зазначає, що рішення місцевого господарського суду прийняте в частині застосування наслідків недійсності правочину до Договору 3 та Договору 4 та стягнення за наслідками недійсності правочинів з відповідача -1 на користь позивача заборгованості у розмірі 4 299 074,66 грн та судового збору у розмірі 64 186, 12 грн з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування його в даній частині та. відповідно, апеляційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в інтересах Публічного акціонерного товариства "Актабанк" є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги щодо солідарного стягнення із відповідача 2 заборгованості у розмірі 4 299 074,66 грн га судового збору у розмірі 64 486,12 грн. прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з чим підлягає скасуванню та в даній частині має бути постановлено нове рішення про задоволення даної позовної вимоги оскільки остання є належним чином обґрунтованою.

Також, оскільки ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2021 дія оскаржуваного рішення була зупинена в силу приписів ч. 5 ст. 262 ГПК України, то дія рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2021 у справі №910/18813/19 підлягає поновленню.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2021 у справі №910/18813/19 покладаються на скаржника.

Так, суддя Михальська Ю.Б. перебувала у відпустці з 22.12.2021 по 06.01.2022; Головуючий суддя (суддя - доповідач) Разіна Т.І. перебувала у відпусті з 30.12.2021 по 06.01.2022 та з 10.01.2022 по 14.01.2022 на лікарняному; суддя Іоннікова І.А. перебувала у відпустці 30.12.2021 по 31.12.2021, з 10.01.2022 по 11.01.2022.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в інтересах Публічного акціонерного товариства "Актабанк" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2021 у справі №910/18813/19 в частині відмови в задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест" щодо стягнення з Державної організації (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» заборгованості у розмірі 4 299 074,66 грн та судового збору у розмірі 64 486,12 грн скасувати.

3. В цій частині прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест" задовольнити.

4. Стягнути солідарно з Державної організації (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд.17, ідентифікаційний код 21708016) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест" (01033, м. Київ, вул. Гайдара, буд. 58/10, ідентифікаційний код 39645720) заборгованість у розмірі 4 299 074 (чотири мільйони двісті дев`яносто дев`ять тисяч сімдесят чотири) грн 16 коп. та судовий збір у розмірі 64 486 (шістдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят шість) грн 12 коп.

5. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2021 у справі №910/18813/19 залишити без змін.

6. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2021 у справі №910/18813/19.

7. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

8. Доручити Господарському суду міста Києва у порядку ст. 327 Господарського процесуального кодексу України видати відповідний наказ.

9. Справу №910/18813/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

(Повний текст судового рішення складений після виходу головуючого судді із відпустки та лікарняного та суддів з відпусток - 17.01.2022).

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді І.А. Іоннікова

Ю.Б. Михальська