ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2021 р. Справа№ 911/2446/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 04.11.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест»

на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 15.04.2021 (повний текст рішення складено 16.04.2021)

у справі №911/2446/20 (суддя Кошик А.Ю.)

за первісним позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест»

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Білоцерківська міська рада

про розірвання договору оренди майна та стягнення 80 480,54 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест»

до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс»

про звільнення від сплати орендних платежів з 17.03.2020 року і до завершення дії карантину

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» звернулося Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» про розірвання договору оренди майна та стягнення 80 480,54 грн.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» звернулося Господарського суду Київської області з зустрічним позовом до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» прo звільнення ТОВ «Прінтінвест» від сплати орендних платежів за договором оренди №1096 від 07.10.2019, укладеним між Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» та ТОВ «Прінтінвест», на період дії карантину на підставі п.14 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України та ч. 6 ст. 762 ЦК України, вважаючи карантин виключною форс-мажорною обставиною.

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.02.2021 позовні вимоги за первісним позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» про розірвання договору оренди майна та стягнення 80 480,54 грн. задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» 76 438,74 грн. боргу з орендної плати, 3 379,64 грн. пені, 662,16 грн. 3% річних та 4 204,00 грн. витрат по сплаті судового збору. Розірвано договір оренди майна №1096 від 07.10.2019, укладений між Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест». Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» звільнити і повернути за актом прийиання-передачі Комунальному підприємству Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» частину стоянки №43 площею 1309,0 м.кв. та частину стоянки №45 площею 900,0 м. кв., які розташовані за адресою: Гайок, 4а, м. Біла Церква, Київська область. В задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» про звільнення від сплати орендних платежів з 17.03.2020 року і до завершення дії карантину відмовлено в повному обсязі.

03.03.2021 на адресу Господарського суду Київської області від Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» (позивача за первісним позовом) надійшла заява б/н від 01.03.2021, в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» (відповідача за первісним позовом) судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 15.04.2021 заяву б/н від 01.03.2021 Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» про ухвалення додаткового рішення у справі №911/2446/20 задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» 17 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відмовлено в задоволенні решти заяви щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» 28 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення місцевого суду мотивовано тим, що з огляду на складність справи, необхідний обсяг адвокатських послуг та витрат часу адвоката, заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 45 000,00 грн., стосовно якої подано заяву про розподіл, не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а їх стягнення з відповідача становитиме надмірний тягар для останнього, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат, з огляду на що місцевий суд установив наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які заявлено до стягнення з відповідача та дійшов висновку про покладення на відповідача (за первісним позовом) відшкодування позивачу 17 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати додаткове рішення Господарського суду Київської області від 15.04.2021 у справі №911/2446/20 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» судових витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказав, що оскаржуване додаткове рішення прийнято місцевий судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

За твердженням апелянта, адвокатом Пишною С.Ю., під час розгляду справи №911/2446/20 місцевим судом, не було виконано того об`єму робіт, який міг би бути співмірним із витратами у сумі 17 000 грн. Зокрема, як вказує скаржник, зважаючи на нескладність справи, очевидність позиції позивача за первісним позовом, незначний об`єм підготовлених документів (позов, відповідь на відзив, відзив на зустрічну позовну заяву), а також той факт, що більшість судових засідань не відбулись в силу об`єктивних обставин, задоволений розмір судових витрат на правничу допомогу є неспівмірним з критеріями, які визначені ст.126 ГПК України.

Крім того, апелянт зазначає, що ухвалу місцевого суду від 08.04.2021 у справі №911/2446/20, якою було призначено розгляд заяви позивача за первісним позовом про ухвалення додаткового рішення на 15.04.2021 о 11:30 год., було отримано представником ТОВ «Прінтінвест» саме 15.04.2021, що підтверджується копією конверту з трекінг-номером відділення поштового зв`язку та роздруківкою з офіційного веб-сайту Укрпошти про відстеження пересилання поштового відправлення, а тому в відповідача за первісним позовом не було можливості подати свої заперечення щодо заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 15.04.2021 у справі №911/2446/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Чорногуз М.Г., Куксов В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 15.04.2021, розгляд справи призначено на 10.06.2021.

07.06.2021 через канцелярію суду від Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення місцевого суду - без змін.

Так, позивач за первісним позовом зазначає, що наданими до суду документами підтверджено витрати на правничу допомогу у справі, отже, місцевий суд дійшов правомірного висновку про задоволення заяви Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат з відповідача за первісним позовом.

У зв`язку з перебуванням судді Чорногуза М.Г. 10.06.2021 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 10.06.2021 у справі №911/2446/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Станік С.Р., Куксов В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2021 справу №911/2446/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 15.04.2021 прийнято до провадження визначеним складом суду, розгляд справи призначено на 17.06.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Куксова В.В. з 14.06.2021 по 18.06.2021 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 15.06.2021 у справі №911/2446/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 справу №911/2446/20 прийнято до провадження визначеним складом суду, розгляд справи призначено на 29.07.2021.

28.07.2021 від позивача за первісним позовом надійшла заява про надання можливості подати остаточні розрахунки судових витрат з усіма необхідними доказами протягом п`яти днів з моменту ухвалення судом рішення по справі №911/2446/20.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2021 залучено до участі у справі №911/2446/20 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову на стороні позивача Білоцерківську міську раду, розгляд справи відкладено на 09.09.2021.

Судове засідання 09.09.2021 не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Станіка С.Р. у відпустці, відтак питання про призначення справи до розгляду вирішувалось після виходу судді з відпустки (13.09.2021).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 розгляд справи призначено на 12.10.2021.

11.10.2021 від ТОВ «Прінтінвест» надійшло клопотання про об`єднання апеляційних скарг останнього на рішення Господарського суду Київської області від 25.02.2021 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 15.04.2021 в одне провадження, в задоволенні якого апеляційним судом відмовлено.

Судове засідання 12.10.2021 не відбулось у зв`язку із перебуванням суддів Станіка С.Р. з 11.10.2021 по 13.10.2021 та Тищенко О.В. з 12.10.2021 по 19.10.2021 у відпустках, відтак питання про призначення справи до розгляду вирішувалось після виходу суддів з відпусток (20.10.2021).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 розгляд справи призначено на 04.11.2021.

У судове засідання 04.11.2021 з`явився представник позивача за первісним позовом.

Відповідач за первісним позовом у судове засідання не з`явився, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест», що не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасників судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених у апеляційній скарзі, на підставі доводів зазначених у відзиві на апеляційну скаргу, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відповідності до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст.270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного додаткового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване додаткове рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, представник Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» у заяві просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» витрати на правничу допомогу у сумі 45 000,00 грн., згідно договору б/н про надання правничої (правової) допомоги від 18.02.2019.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вірно зазначено місцевим судом, рішення суду у справі №911/2446/20 було ухвалено 25.02.2021, а отже п`ятиденний строк для подання до суду доказів, що підтверджують розмір та здійснення позивачем за первісним позовом витрат на професійну правничу допомогу, сплинув 02.03.2021.

З матеріалів справи вбачається, що заява про прийняття додаткового рішення надійшла до канцелярії місцевого суду 03.03.2021, що підтверджується штампом Господарського суду Київської області про отримання вхідної кореспонденції. Однак, відповідно до відомостей з конверту Укрпошти, в якому надійшла вказана заява, вона була відправлена заявником 01.03.2021.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду, що Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» вчасно та правомірно звернулося до господарського суду в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України з заявою про відшкодування витрат на правову допомогу.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, між Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» та адвокатом Пишною С.Ю. укладено договір б/н про надання правничої (правової) допомоги від 18.02.2019.

Згідно з п. 1.1 вказаного договору, адвокат Пишна С.Ю. в порядку та на умовах, визначених цим Договором, приймає в провадження доручення Клієнта на надання йому правничої (правової) допомоги з питання (не є предметом адвокатської таємниці): представництва та захисту прав та законних інтересів Клієнта в органах державної влади, в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, перед фізичними особами, а також у судових органах України всіх інстанцій будь-якої підвідомчості та підсудності у справах про захист майнових прав, особистих немайнових прав та свобод Клієнта.

На підставі п. 2.1. даного договору за надання правничої (правової) допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар, розмір якого визначається за домовленістю між Сторонами.

Пунктом 2.2. договору Клієнт зобов`язаний надати Адвокату кошти для покриття фактичних витрат. Адвокат має право, окрім гонорару, отримувати авансом чи стягувати з Клієнта кошти, необхідні для покриття фактичних витрат (витрат, які здійснив адвокат за свій рахунок), пов`язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, експертів, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов тощо), які погашаються шляхом їх оплати готівкою по факту за підтверджуючими, наданими адвокатом клієнту, відповідними документами.

На підставі низки актів надання правничої (правової) допомоги виконавець передав, а замовник прийняв виконанні роботи та надані послуги, та за них відповідно кошти у передбаченому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про прийняття додаткового рішення долучено детальний опис наданих правових послуг адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої (правової) допомоги.

Так, адвокатом Пишною С.Ю. під час розгляду справи №911/2446/20 місцевим судом надано наступні правові послуги:

- 05.08.2020 року підготовлено до Господарського суду Київської області позовну заяву про розірвання договору оренди майна №1096 від 07.10.2019 року та стягнення боргу з орендної плати (вартість послуги - 9000 грн. 00 коп.);

- 10.11.2020 року здійснено представництво у справі №911/2446/20 у Господарському суді Київської області (розмір гонорару за надання правових послуг - 3500 грн. 00 коп.);

- 20.11.2020 року підготовлено до Господарського суду Київської області відповідь на відзив у справі № 911/2446/20 (вартість послуги - 6500 грн. 00 коп.);

- 24.11.2020 року здійснено участь у судовому засіданні у Господарському суді Київської області у справі № 911/2446/20 (розмір гонорару за надання правових послуг - 3500 грн. 00 коп.);

- 15.12.2020 року здійснено участь у судовому засіданні у Господарському суді Київської області у справі № 911/2446/20 (розмір гонорару за надання правових послуг - 3500 грн. 00 коп.);

- 30.12.2020 року підготовлено до Господарського суду Київської області відзив на зустрічну позовну заяву по справі № 911/2446/20 (вартість послуги - 5000 грн. 00 коп.);

- 14.01.2021 року здійснено участь у судовому засіданні у Господарському суді Київської області у справі № 911/2446/20 (розмір гонорару за надання правових послуг - 3500 грн. 00 коп.);

- 28.01.2021 року здійснено участь у судовому засіданні у Господарському суді Київської області у справі № 911/2446/20 (розмір гонорару за надання правових послуг - 3500 грн. 00 коп.);

- 18.02.2021 року здійснено участь у судовому засіданні у Господарському суді Київської області у справі № 911/2446/20 (розмір гонорару за надання правових послуг - 3500 грн. 00 коп.);

- 25.02.2021 року здійснено участь у судовому засіданні у Господарському суді Київської області у справі № 911/2446/20 (розмір гонорару за надання правових послуг - 3500 грн. 00 коп.).

Відтак, як зазначає заявник, розмір виплат адвокату разом становить 45 000,00 грн., сплата відповідних витрат підтверджується платіжними дорученнями №№ 1661 від 06.08.2020 року, 1961 від 10.11.2020 року, 2008 від 25.11.2020 року, 2083 від 15.12.2020 року, 2148 від 06.01.2021 року, 2171 від 19.01.2021 року, 2219 від 01.02.2021 року, 2275 від 19.02. 2021 року, 2323 від 01.03.2021 року.

Апеляційний суд, досліджуючи надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, погоджується з висновком місцевого суду, що наданих доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатом Пишною С.Ю. професійної правничої допомоги позивачу за первісним позовом у даній справі під час її розгляду судом першої інстанції.

Враховуючи зазначене, вказані вище витрати позивача за первісним позовом на професійну правничу допомогу підлягають розподілу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Витрати, понесені позивачем в даній справі на професійну правничу допомогу адвоката, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Частиною 4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на наведені критерії, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони (в даному випадку відповідача за первісним позовом), відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, а також чи була їх сума обґрунтованою.

Як вірно зазначено місцевим судом, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат, господарський суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Зазначена позиція суду щодо застосування статті 129 Господарського процесуального кодексу України узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, а також у постановах від 07.11.2019 у справі №905/1785/18 та від 18.11.2019 у справі №908/374/19.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Із матеріалів справи вбачається, що наданий адвокатом детальний опис правових послуг містить опис наданих послуг з правової допомоги та вартість кожної з наданих послуг. При цьому, як вірно зазначено місцевим судом, у вказаному описі не зазначена кількість витраченого адвокатом часу для надання вказаних послуг. Разом з тим, за даними протоколів семи судових засідань, які проводились під час розгляду справи місцевим судом, тривалість судових засідань, в яких брав участь представник позивача не перевищує 10 хвилин кожне, одне судове засідання не відбулось.

Крім того, місцевий суд, під час вирішення питання про розподіл витрат на послуги адвоката, обґрунтовано вказав, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності та фактично є спором про розірвання договору оренди майна та стягнення заборгованості з орендної плати (в порівняно невеликій сумі), до якого наявна стала практика Верховного Суду у подібних правовідносинах. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

У зв`язку з чим, судова колегія апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду, що заявлена до відшкодування вартість послуг адвоката за кожне судове засідання по 3 500,00 грн., всього 24 500,00 грн., є неспівмірною та такою, що не відповідає обсягу необхідних та наданих адвокатських послуг. Тому, урахуванням фактичних обставин, належною та співмірною вартістю наданих адвокатом послуг за кожне судове засідання є 1 000, 00 грн., в загальній сумі 7 000,00 грн., чого достатньо для покриття витраченого адвокатом часу та дійсно необхідного обсягу послуг.

Щодо наведених в розрахунку витрат на опрацювання матеріалів справи та складення документів у справі, зокрема, подання позову (на суму 80 480,54 грн.), відповіді на відзив та відзиву на зустрічний позов, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що заявлена до відшкодування вартість послуг адвоката в сумі 20 500,00 грн. є неспівмірною та такою, що не відповідає обсягу необхідних та наданих адвокатських послуг з огляду на складність справи та обсягу правової допомоги, який дійсно був необхідним у даному спорі. З урахуванням фактичних обставин, місцевим судом обґрунтовано визначено належну та співмірну вартість наданих адвокатом послуг за складення документів у справі в сумі 10 000,00 грн., з яких 5 000,00 грн. - за складення позовної заяви та по 2 500,00 грн. за відповідь на відзив та відзив на зустрічний позов, чого достатньо для покриття витраченого адвокатом часу та дійсно необхідного обсягу послуг.

Враховуючи наведене, з огляду на складність справи, необхідний обсяг адвокатських послуг та витрат часу адвоката, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 45 000,00 грн., стосовно якої подано заяву про розподіл, не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а їх стягнення з відповідача становитиме надмірний тягар для останнього, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат, з огляду на що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про покладення на відповідача (за первісним позовом) відшкодування позивачу 17 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо доводів апелянта, що ухвалу місцевого суду від 08.04.2021 у справі №911/2446/20, якою було призначено розгляд заяви позивача за первісним позовом про ухвалення додаткового рішення на 15.04.2021, було отримано представником ТОВ «Прінтінвест» саме 15.04.2021, а тому в відповідач за первісним позовом не мав можливості подати свої заперечення щодо заяви про ухвалення додаткового судового рішення, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно ч.3, 4 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З матеріалів справи вбачається та відповідачем за первісним позовом не заперечується повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» про призначення заяви позивача за первісним позовом про ухвалення додаткового рішення у справі №911/2446/20 до розгляду на 15.04.2021. При цьому, явка сторін судом обов`язковою не визнавалась.

Враховуючи наведене, а також обмеження процесуального строку для ухвалення судом додаткового рішення, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування додаткового рішення Господарського суду Київської області від 15.04.2021.

Крім того, судом враховано пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» щодо розміру судових витрат Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» на професійну правничу допомогу, викладені у відзиві на позовну заяву.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування додаткового рішення Господарського суду Київської області від 15.04.2021 у справі №911/2446/20.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного додаткового рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному додатковому рішенні. Господарський суд першої інстанції під час вирішення спору вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, а тому в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» слід відмовити, а оскаржуване додаткове рішення Господарського суду Київської області від 15.04.2021 - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 232-241, 244, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 15.04.2021 у справі №911/2446/20 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду Київської області від 15.04.2021 у справі №911/2446/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано після виходу суддів з відпусток та лікарняного 07.02.2022.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді Є.Ю. Шаптала

С.Р. Станік