ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м. Черкаси справа № 925/1213/19
Вх.суду № 30760/19 від 09.10.2019

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., із секретарем судового засідання Безверхою І.М.,
у судове засідання не з`явились: представники від Квартирно-експлуатаційного відділу м.Біла Церква, Міністерства оборони України, Черкаської районної державної адміністрації, ТОВ "Аграрна корпорація України", Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області, Державного підприємства "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою",
розглянувши позовну заяву від 09.10.2019 №1100
позивачів, 1) Міністерства оборони України, 2) Квартирно-експлуатаційного відділу м.Біла Церква
до відповідачів, 1) Смілянської районної державної адміністрації Черкаської області; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна корпорація України",
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: на стороні позивача, Державного підприємства "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", на стороні відповідача-1, Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області
про визнання недійсними результатів земельних торгів та договору оренди землі,
УСТАНОВИВ:

1.Міністерством оборони України та Квартирно-експлуатаційним відділом м.Біла Церква подано позовну заяву від 09.10.2019 №1100 з вимогами до Смілянської районної державної адміністрації Черкаської області та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна корпорація України":
визнати недійсними результати земельних торгів, проведені Смілянською районною державною адміністрацією від 29.09.2009 та оформлені протоколом №1;
визнати недійсним договір оренди землі від 05.10.2009, укладений між Смілянською районною державною адміністрацією та Черкаською філією ТОВ "Аграрна Корпорація України", зареєстрований 16.10.2009 у державному реєстрі земель за №39;
судові витрати стягнути з відповідача на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м.Біла Церква.
2. Ухвалами суду (суддя Грачов В.М.): від 11.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі за правилами загального позовного провадження; від 19.11.2019 залучено до участі у справі третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державне підприємство "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою"; від 17.12.2019 здійснено у справі заміну відповідача-2, Черкаської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна корпорація України", на належного відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрна корпорація України"; від 23.01.2020 залучено до участі у справі третю особу на стороні відповідача-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Сунківську сільську раду; від 18.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Рішенням суду від 20.05.2020 позов задоволено повністю; визнано недійсними результати земельних торгів з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 56,00 га, розташованої в адміністративних межах Сунківської сільської ради за межами населеного пункту с. Сунки Смілянського району Черкаської області, оформлені протоколом земельного аукціону № 1 від 29.09.2009; визнано недійсним договір оренди землі від 05.10.2009, укладений між Смілянською районною державною адміністрацією та Черкаською філією товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна корпорація України", зареєстрований у Смілянському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП Центр ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 16.10.2009 за № 39.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 рішення суду від 20.05.2020 змінено в частині розподілу судового збору, в іншій частині залишено без змін.
Постановою Верховного суду від 29.06.2021 постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 та рішення Господарського суду Черкаської області від 20.05.2020 у цій справі скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області. У свої постанові Верховний Суд зазначив,
що суди попередніх інстанцій установлені у справі обставини "залишили поза увагою, обставини справи щодо наявності у Смілянської райдержадміністрації правових підстав для проведення аукціону з передачі у користування земельної ділянки та укладення договору за результатами такого аукціону суди не з`ясували, як й не з`ясували питання щодо доведення позивачами наявності порушення їх прав належними та допустимими доказами" (п.4.12).

що "вважає висновок судів передчасним і таким, що зроблений без дослідження всіх зібраних у справі доказів на підтвердження наявності, чи навпаки, відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивачів, а доводи скаржника про неврахування судами висновків Верховного Суду, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №469/1044/17, від 17.04.2019 у справі №363/3096/15-ц щодо дотримання принципів правомірного втручання у право мирного володіння спірною земельною ділянкою, знайшли підтвердження, тому судові рішення у справі належить скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.
Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, оцінити правомірність вимог позивача, надати належну оцінку всім доводам учасників справи із належним обґрунтуванням прийняття або неприйняття відповідних доводів і доказів, а отже, і встановити обставини щодо наявності або, навпаки, відсутності підстав для задоволення позову" (п.5.4).
3. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Хабазні Ю.А.
3.1. Ухвалами суду: від 06.08.2021 справу прийнято до свого провадження суддею та призначено її для розгляду у підготовчому провадженні; від 26.08.2021 залучено до участі у розгляді справи Черкаську районну державну адміністрацію Черкаської області як правонаступника Смілянської райдержадміністрації та як відповідача-1; від 20.09.2021 розгляд справи відкладено; від 30.09.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті; від 02.11.2021 розгляд справи відкладено, до сторін застосовано заходи процесуального примусу у вигляді штрафу; 16.11.2021 розгляд справи відкладено; 30.11.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 28.12.2021.
3.2. До суду звернулась Березняківська сільська рада Черкаського району Черкаської області з клопотанням від 16.11.2021 №1707/02-41 (а.с.120 т.5) про заміну третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області, її правонаступником, Березняківською сільською радою Черкаського району Черкаської області з підстав реорганізації першої.
3.3. Квартирно-експлуатаційний відділ м.Біла Церква (позивач-2), направив до суду клопотання від 27.10.2021 №2941 (а.с.84 т.5) про призначення у справі комплексної земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою, проведення якої просив доручити (на вибір) Черкаському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз або Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, оплату за проведення якої покласти на відповідачів (Смілянську районну державну адміністрацію та ТОВ "Аграрна корпорація України"), та на вирішення якої поставити наступні питання: "Чи накладається земельна ділянка на земельну ділянку, яка перебуває на праві оренди ТОВ "Аграрна корпорація України" в межах військового містечка №21 в м.Сміла Черкаської області (колишнє стрільбище) згідно Державного акту на право користування землею серії Б №015264? Який фактичний порядок користування земельною ділянкою, конфігурація, проміри та площа земельної ділянки, що перебуває у користуванні? Чи є порушення меж (або накладання) земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на оспорювані земельні ділянки? Визначення відповідності фактичного землекористування, а також порушень меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів. Чи відповідає фактичний порядок користування земельною ділянкою правовстановлюючим документам на дану земельну ділянку та вимогам нормативно-правових актів з питань землеустрою та землекористування? Визначення відповідності фактичного розташування земельної ділянки відповідній технічній документації."
3.4. Ухвалою суду від 16.11.2021 у задоволенні клопотання Березняківської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 16.11.2021 №1707/02-41 про заміну первісного кредитора його правонаступником та у задоволенні клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м.Біла Церква від 27.10.2021 №2941 про призначення судової експертизи відмовлено повністю.
4. Міністерство оборони України (позивач-1) та Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква (позивач-2) у заяві від 09.10.2019 №1100 (а.с.4 т.1), та їх представники у судових засіданнях вимоги підтримали повністю і пояснили.
що Міністерство оборони України, згідно з рішенням Конституційного Суду України № З-РП/99 є уповноваженим державою органом здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах;
що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква (далі КЕВ м. Біла Церква) є складовою частиною Збройних Сил України, підпорядкований Міністерству оборони України і у своїй діяльності керується законами України, указами Президента України, наказами Міністра оборони України та являється структурним підрозділом Міністерства оборони України;
що основні фонди, матеріальні засоби КЕВ м. Біла Церква є державною власністю, перебувають у сфері управління Міністерства оборони України і закріплені за КЕВ м. Біла Церква на праві оперативного управління;
що 05.10.2009 Смілянською районною державною адміністрацією з Черкаською філією ТОВ «Аграрна Корпорація України» укладено договір оренди землі, згідно з яким в оренду передається земельна ділянка загальною площею 56,00 га сільськогосподарських земель, у тому числі: 44,66 га - земель громадського призначення та 11,36 га пасовища, які знаходяться в адміністративних межах Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області;
що підставою укладення договору був земельний аукціон від 29.09.2009 №1;

що разом із зазначеними землями передано частину земельної ділянки військового містечка №21 площею 17,5 га розташованої в адміністративних межах Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області;
що вказана земельна ділянка площею 17,5 га є частиною земельної ділянки площею 21,1 га. яка перебуває на обліку у КЕВ м. Біла Церква, що підтверджується державним актом на право користування землею серії Б №015264 та використовувалась як стрільбище;
що відповідно до розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації №659 від 16.11.2015 розпочато роботи з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки військового містечка №21 площею 21,1 га, яка перебуває у постійному користуванні КЕВ м.Біла Церква;
що відповідно до довідки Міськрайонного управління у Смілянському районі та м.Смілі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 15.06.2018 №987/179-18 по звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками і землекористувачами частину земель КЕВ м. Біла Церква площею 17,5 га використовує ЧФ ТОВ «Аграрна Корпорація України» згідно договором оренди землі від 16.10.2009 №39;
що 24.07.2018 за вих.№2/377 КЕВ м.Біла Церква звернулось до Міськрайонного управління у Смілянському районі та м.Смілі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із запитом надати відповідну інформацію про зазначену земельну ділянку (договір оренди землі від 16.10.2009 №39 та рішення, розпорядження згідно якого земля передана в оренду), у відповіді на який від 27.08.2018 №480/119-18 зазначена установа необхідну інформацію не надала;
що листом від 06.02.2019 №139 КЕВ м.Біла Церква звернувся до військової прокуратури Черкаського гарнізону про правову допомогу з метою отримання інформації про зазначену земельну ділянку;
що 13.02.2019 за вих.№21-352вих.-19 військова прокуратура Черкаського гарнізону звернулась до Смілянської районної державної адміністрації і запитом про надання інформації щодо земельної ділянки, у відповіді на який від 28.02.2019 №01-30/722 зазначена установа необхідну інформацію не надала;
що Смілянська районна державна адміністрація перевищила свої повноваження щодо надання земельної ділянки військового містечка №21 площею 17,5 га розташованої в адміністративних межах Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області в оренду Черкаській філії ТОВ «Аграрна Корпорація України», порушивши при цьому права та законні інтереси Міністерства оборони України в особі квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква;
що КЕВ м. Біла Церква дізналось про порушена право з довідки №987/179-18 від 15.06.2018 Міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Смілі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, тому строки позовної давності не пропущено.

5. ТОВ «Аграрна корпорація України» (відповідач-2), у відзиві від 25.08.2021 (а.с.19 т.5) та його представник у судових засіданнях вимоги заперечили і пояснили,
що позивачем обрано не вірний спосіб захисту - позивач не є стороною оспорюваного договору, а тому він позбавлений можливості заявляти вимогу про визнання недійсним договору оренди, так як відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, ст. 152 ЗК України право заявляти вимогу про визнання недійсним оспорюваного правочину належить лише тільки стороні правочину;
що позивачем не надано належних та допустимих доказів тому, що він є користувачем оспорюваної земельної ділянки, оскільки доданий Державний акт на право користування землею належним чином не завірений та оскільки стороною не вказано у володінні кого перебуває оригінал даного Державного акту,
що позивачем не надано належних та допустимих доказів тому, що позивачі є правонаступниками юридичної особи у користування якої надано землю за даним Державним актом на право користування землею;
що матеріали справи містять докази того, що земельна ділянка розміром 56,0 га була вилучена за вказаним Державним актом на право користування землею (а.с. 94 - 96) та могла бути надана у користування, а отже на момент надання у користування обліковувалась як вільна земельна ділянка за даними довідки 6-зем.
6. Смілянська районна державна адміністрація (відповідач-1) відзиву до суду не подала, позовні вимоги не заперечила.
7. Учасники справи, які не прибули у судове засідання, були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак про причини неявки своїх повноважних представників не повідомили.
Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.
Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

8. Заслухавши учасників справи та дослідивши наявні у справі докази суд установив наступні обставини.
У 1979 році Виконавчим комітетом Смілянської районної ради видано Черкаській КЕЧ району КЧВО Державний акт на право постійного користування землею Б №015264, відповідно до якого за землекористувачем (Черкаською КЕЧ району КЧВО) закріплюється в безстрокове і безоплатне користування 233.1 га землі в межах згідно планом землекористування (а.с.22 т.1). Землю надано для використання за призначенням під військове стрільбище в/ч 59332 в Смілянському районі Черкаської області.

02.02.2001 рішенням Сунківської сільської ради №15-4 "Про вилучення та передачу земель в/ч 16494 до складу земель запасу сільської ради" на підставі п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та враховуючи спільне засідання колегії Деркомзему України та Міністерства оборони від 23.11.1993р 58-ІІ, на підставі ст.27.п.2, 29, 80 Земельного кодексу України вилучено земельну ділянку площею 155,9 га в тому числі 121,7 га ріллі, 18,2 га пасовища, 16 га лісових площ з користування військової частини 16494 та передано в землі запасу Сунківської сільської ради (а.с.96 т.1).
13.10.2006 згідно з Актом передачі-прийому в натурі земельної ділянки, переданої КЕВ м.Черкаси до складу вільних земель запасу в адміністративних межах Сунківської сільської ради Смілянського району м.Сміла (начальник Смілянського гарнізону, начальник КЕМ м.Черкаси та інженер управління передали, а перший заступник голови Смілянської райдержадміністрації та начальник районного відділу земельних ресурсів прийняли), на виконання рішення Міністра оборони України від 02.10.2006 №220/3792 КЕВ м.Черкаси передало, а Смілянська районна державна адміністрація прийняла земельну ділянку площею 56,0 га військового містечка №21 Смілянського району до складу земель запасу Смілянської районної державної адміністрації Черкаської області (а.с.95 т.1).
15.07.2009 управління Держкомзему у Смілянському районі Черкаської області видало довідку про те, що земельна ділянка, яка розташована в адміністративних межах Сунківської сільської ради площею 56,0001га має кадастровий номер :02:001:0560 (т.2 а.с.173)
29.09.2009 згідно з протоколом земельного аукціону від 29.09.2009 № 1, організатором аукціону (розпорядником землі) Смілянською райдержадміністрацією, та виконавцем аукціону, Товарною біржою Агропромислового комплексу центральних областей України, проведено земельні торги за лотом №1: земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 56,00 га, розташована в адміністративних межах Сунківської сільської ради за межами населеного пункту с.Сунки, Смілянського району, Черкаської області. Переможцем аукціону визнано учасника № 1 Черкаську філію ТОВ "Аграрна корпорація України". Земельна ділянка надається в довгострокову оренду на 49 років. (а.с.185, т.1 а.с.156 т.2)
05.10.2009 між Смілянською районною державною адміністрацією та Черкаською філією товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна корпорація України», відповідно до протоколу земельного аукціону від 29.09.2009 №1, укладено договір оренди землі. Договір зареєстровано у Смілянському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.10.2009 № 39 (а.с.28.т.1). Цим договором передбачено такі умови:
відповідно до пункту 1 договору орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку товарного сільськогосподарського виробництва без зміни цільового призначення, розташовану в адміністративних межах Сунківської сільської ради;

відповідно до пунктів 2, 5 зазначеного договору в оренду передана земельна ділянка загальною площею 56 га, сільськогосподарські землі, у тому числі: 44,64 га земель громадського призначення, 11,36 га пасовища. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 149 706,00 грн. (в цінах 2009 року);
договір укладено на 49 років. Після закінчення строку договору оренди землі орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 8 договору);
річна земельна ділянка передається в оренду для ведення сільськогосподарської діяльності (пункт 14 договору);
цільове призначення земельної ділянки для ведення товарно- сільськогосподарського виробництва (пункт 15 договору);
передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням технічної документації із землеустрою з передачі земельної ділянки в оренду шляхом проведення аукціону. Підставою розроблення технічної документації з передачі земельної ділянки в оренду є розпорядження райдержадміністрації. Організація розроблення технічної документації і витрати, пов`язані з цим, покладаються на орендодавця (пункт 17 договору);
передача земельних ділянок орендарю здійснюється у 5-ти денний термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі (пункт 19 договору);
на орендованій земельній ділянці встановлено обмеження (обтяження) розпочати будівельно-монтажні роботи не пізніше трьох років після укладення договору та інші права третіх осіб (заборона на передачу в суборенду) (пункт 25 договору).
Договір підписаний представниками сторін, скріплений печатками юридичних осіб, зареєстрований у Смілянському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства"Центр ДЗК" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.10.2009 № 39.
05.10.2009 складено Акт приймання-передачі, згідно з яким Черкаській філії товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна корпорація України» передано в оренду на 49 років земельну ділянку площею 56,00 га (а.с.32 т.1).
01.07.2013 №Д-322/1/2 спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України розформовано КЕВ м. Черкаси Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління, та визначено його правонаступником КЕВ м. Білої Церкви.
06.08.2013 начальником Головного квартирно-експлуатаційного управління збройних Сил України видано наказ №102 "Про організацію роботи щодо розформування квартирно-експлуатаційного відділу м. Черкаси", відповідно до якого наказано Начальнику КЕВ м. Черкаси: здійснити ліквідацію військового та фінансового господарства відповідно до вимог відповідних наказів Міністра оборони України (…) ліквідаційні акти та архівні документи здати до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України; фонди та будівлі Черкаського гарнізону (…), Золотоніського гарнізону (…), "Смілянського гарнізону 9 військових містечок (в/м №№1,3,5,8,18,19,21 (земельна ділянка), 23,24 м. Сміла, в/м м.Шпола)", Уманського гарнізону (…) передати правонаступнику начальнику квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква (далі КЕВ м. Біла Церква); прийняти договори оренди згідно книги обліків договорів та після прийняття зробити додаткові угоди щодо зміни орендодавця; а також здійснити інші заходи щодо передачі печаток штампів, документів та звільнення працівників (а.с.61, т.1.).
16.11.2015 розпорядженням голови Черкаської обласної державної адміністрації №659 надано КЕВ м. Біла Церква дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 21,1 га, із земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, розташованої в адміністративних межах Сунківської сільської ради, за межами населеного пункту, з подальшим наданням її в постійне користування для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України. (а.с.27 т.1).
13.09.2017 Міськрайонним управлінням в Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надано КЕВ м. Біла Церква довідку №1624/179-17 із звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, відповідно якої в адміністративних межах Сунківської сільської ради знаходиться земельна ділянка площею 17,15 га, відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, ділянка не передана у власність та не надана у користування (а.с.97 т.1).
15.06.2018 Міськрайонним управлінням в Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надано КЕВ м. Біла Церква довідку вих.№987/179-18 із звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, відповідно до якої із земельної ділянки площею 21,1 га: земельна ділянка орієнтовною площею 3,95 га перебуває в користуванні в/ч 1676; а земельна ділянка орієнтовною площею 17,15 га перебуває в користуванні ТОВ "Аграрна корпорація України" на підставі договору оренди землі від 16.10.2009 №39 на 49 років в складі земель загальною площею 56,0 га (а.с.34 т.1).
24.07.2018 КЕВ м. Біла Церква листом №2/377 звернувся до Міськрайонного управління в Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про надання копії договору оренди землі від 16.10.2009 №39 ЧФ ТОВ «Аграрна корпорація України» та копії рішення або розпорядження, згідно якого зазначена площа була передана в оренду (а.с.36 т.1).
27.08.2018 Міськрайонне управління в Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області листом №480/119-18 надало відповідь на запит від 24.07.2018 №2/377 та вказало на неможливість надати необхідну інформацію, оскільки КЕВ м. Біла Церква не є стороною договору.
12.02.2019 листом №21-316вих.-19 та 13.02.2019 листом № 21-352 вих.-19 Військова прокуратура Черкаського гарнізону звернулася до Смілянської районної державної адміністрації Черкаської області та до Міськрайонного управління в Смілянському районі та м.Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про надання копії договору оренди землі від 16.10.2009 №39, яким земельна ділянка площею 17,5 га передана в оренду ЧФ ТОВ «Аграрна корпорація України» (а.с.38-39 т.1).
28.02.2019 Смілянська районна державна адміністрація Черкаської області листом №01-30/722 у відповідь Військовій прокуратурі Черкаської області пояснила, що запит на отримання інформації не містить обґрунтувань щодо наявності обставин, які б свідчили про нездійснення відповідним суб`єктом владних повноважень чи здійснення неналежним чином захисту законних інтересів держави, тому у задоволенні клопотання відмовила (а.с. 40 т.1).
У 2019 році Державним підприємством "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, на підставі розпорядження голови Черкаської обласної державної адміністрації від 16.11.2015 №659 розроблено Проект землеустрою з відведення земельної ділянки площею 21,0998 га КЕВ м. Білої Церкви у постійне користування за рахунок земель державної власності для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України, розташованої в адміністративних межах Сунківської сільської ради, за межами населеного пункту, згідно з яким земельна ділянка за основним цільовим призначенням віднесена до категорії: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (код 900), згідно Класифікації видів земельних угідь (КВЗУ) землі під військовими базами, об`єктами, фортецями, фортами укріплення (015.01) (т.1 а.с.50-58).
24.09.2019 експерт державної експертизи Петрик Л.В. надав Висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 24.09.20219 №8092/0/182-19, відповідно до якого поданий на розгляд Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (п.1) не погоджується (п.10), оскільки не відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам (п.8); матеріали проекту стосовно площі земельної ділянки містять суперечливу інформацію (п.9) (а.с.49 т.1).
28.10.2019 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру надала інформацію про право власності та речові права на земельну ділянку, відповідно якої земельна ділянка площею 44,64 га кадастровий номер :02:004:0001, знаходиться в адміністративних межах Сунківської сільської ради та перебуває в оренді у ЧФ ТОВ «Аграрна корпорація України» (а.с. 93 т.1).
9. При вирішенні спору судом застосовано наступні норми законодавства.
9.1. Відповідно до ст.73, 74, 76, 81, 91 Господарського процесуального кодексу України:
доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;
докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів;
належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;
учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу;
письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору; письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього;
копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством; учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу;
учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Відповідно до інших норм ГПК України:
ч.1 ст.5. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
ч.3 ст.13. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
ч.1 і 2 ст.161. При розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
ч.3 ст.162. Позовна заява повинна містити: 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;
ч.3 ст165. Відзив повинен містити: 4) обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, наданих позивачем, з якою відповідач погоджується; 5) заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права;
9.2. Згідно з підпунктом 2 пункту 7 розділу ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5 і зареєстрованого останнім 22.06.2015 за 736/27181 "Підпис складається з назви посади особи, яка підписує документ (повної - якщо документ надрукований не на бланку, скороченої - на документі, надрукованому на бланку), особистого підпису, ініціалів (ініціала імені) і прізвища. Дозволяється в реквізиті "Підпис" після назви посади особи зазначати вчене звання, науковий ступінь.
9.3. Відповідно до чинного на час подання доказів у справу Національного стандарту України «Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять» ДСТУ 2732:2004, затвердженого наказом Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28 травня 2004 р. № 97 (далі ДСТУ 2732:2004): 3.12 юридична сила (службового документа). Властивість службового документа, надана чинним законодавством, яка є підставою для вирішення правових питань, здійснювати правове регулювання і (або) управлінські функції; 3.15 незасвідчена копія (службового документа) Копія службового документа, в якій немає реквізитів, що надають їй юридичної сили; 3.16 засвідчена копія (службового документа) Копія службового документа, що містить реквізити, які в окремих випадках надають їй юридичної сили оригіналу; 4.1.7 підпис (службового документа) Реквізит службового документа, який свідчить про відповідальність особи за його зміст та є єдиний чи один з реквізитів, що надають документові юридичної сили.
9.4. Згідно з Цивільним кодексом України:
ст.203. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
ст.215. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
ч.3 ст.267. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
ст.792. За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Відповідно до Земельного кодексу України:
п.«а» ч.1. ст.17. До повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом (..).
ч.1 і 2 ст.19. Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на (…) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.
ч.1, 5 ст.20. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. (…) Земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України "Про використання земель оборони"
ч.1, 2, 4, 5 ст.77. Землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності.(…) Порядок використання земель оборони встановлюється законом. Особливості відчуження земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого військового майна, що підлягають реалізації, та земельних ділянок, які вивільняються у процесі реформування Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, встановлюються законом.
ч.1 ст.116. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.(…)
ч.2-3 ст.122. Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб. Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: ведення водного господарства; будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті;
ч.1,2 ст. 124 Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.
ч.1 ст.134. Земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
ч.1, 2 ст.149. Земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, що здійснюють розпорядження земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу(…).Вилучення земельних ділянок здійснюється за письмовою згодою землекористувачів, а в разі незгоди землекористувачів - у судовому порядку (…).
ч.2,3 ст.152. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: (..) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (..).
ч.1 ст.155. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Відповідно до Закону України «Про Збройні Сили України»:
ст.3. (…) Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.
ст.14. Збройні Сили України можуть здійснювати господарську діяльність згідно із законом. Земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків відповідно до законів з питань оподаткування. Особливості правового режиму майна Збройних Сил України визначаються відповідним законом.
Відповідно до Закону України «Про використання земель оборони»:
ст.1.Землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України.
абз.4 ст.4. Відчуження земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого військового майна, що підлягають реалізації, та земельних ділянок, які вивільняються у процесі реформування Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та у відповідності до цього закону.
Відповідно до Закону України «Про оренду землі»:
абз.1 ст.2. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
абз.2 ст.6. У разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результати аукціону.

11. Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства суд прийшов до таких висновків.
11.1. При прийнятті рішення суд виходить з наступних правил, які установлені ГПК України:
Позивач викладає обставини-факти, на яких грунтуються вимоги у позовній заяві (п.5 ч.3 ст.162 ГПК України). Нові обставини, які не вказані у позовній заяві, не можуть бути просто вказані чи додані (надані) у ході розгляду справи. Додання нових обставин юридично є зміною підстав позову (ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 ГПК України), тому здійснюється у відповідному процесуальному порядку шляхом постановлення ухвали про їх прийняття до початку розгляду справи по суті (ч.5 ст.46 ГПК України).
Сторони можуть визнавати певні обставини, але суд може визнати їх недостовірними, якщо вкаже обґрунтовані підстави (ч.1 ст.75 ГПК України). Виклад і визнання обставин здійснюється сторонами у заявах по суті (ч.1 ст.161, п.5 ч.3 ст.162, п.3 і 4 ст.165 ч.3 ст.166, ч.3 ст.167, ч.3 ст.168 ГПК України), тобто у заявах, якими сторони обмінялись до початку розгляду справи по суті. Якщо сторона спочатку визнала, а потім відмовляється від визнаної обставини, то вона повинна: а) довести підстави відмови і б) суд повинен прийняти таку відмову, тобто сторона не може у заяві по суті визнавати, а у виступі у дебатах відмовитись від обставини вона повинна цілеспрямовано просити суд прийняти відмову, а суд повинен розглянути її і погодитись з таким клопотанням в ухвалі чи рішенні (ч.2 ст.75, ч.6 ст.80 ГПК України). При цьому друге речення ч.1 ст.75 ("обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників") мають тлумачитись через призму ч.1 ст.161 ГПК України (тобто як такі, що не суперечать одна одній), і під "поясненнями" … "представників" закон має на увазі передбачені законом документи: "пояснення третьої особи" і "заяви по суті сторін", підписані їх "представниками". Це ті заяви по суті з вказаними в них обставинами, які учасники справи мають отримати до початку розгляду справи по суті.
Докази на підтвердження викладених обставин мають бути або додані до позовної заяви, або витребувані у інших осіб разом з поданням позовної заяви (ч.2 і 4 ст.80, п.5 ст.162 ГПК України). Нові докази, які не вказані у позовній заяві, не можуть надаватись позивачем. Нові докази можуть надаватись лише у випадку, якщо: а) позивач обгрунутує неможливість їх подання (тобто це є письмова заява по суті, бо саме в ній вказуються докази, яка разом з доказами має бути направлена відповідачу); б) вкаже і доведе незалежні від позивача причини їх неподання (наприклад, невідомі йому до цього заперечення відповідача і докази на них) (ч.5, 7 і 8 ст.80, ч.8 ст.81 ГПК України).
Письмовими доказами є або оригінали, або належним чином засвідчені копії (ч.2 ст.91 ГПК України). Інші паперові письмові варіанти документів у справі не є доказами, тобто їх не існує для цілей судового рішення.
Належною є копія, якщо ця копія: а) видана установою, що видала оригінал документа (п.2. гл.10 розділу II Правил організації діловодства); б) має усі необхідні, визначені законом реквізити (якими є дата і підпис /абз.2 ч.5 ст.91 ГПК України/, з яких реквізит "підпис" складається з назви посади, особистого підпису, ініціалів /ініціала імені/ і прізвища /п.2 гл.7 розділу ІІ Правил організації діловодства/) саме у зв`язку з чим набуває юридичної сили і створює правові наслідки (пункти 3.12, 3.15, 3.16, 4.1.7 ДСТУ2732-2004) у формі визнання її доказом. І навпаки копія, яка не має усіх необхідних визначених законом реквізитів, є незасвідченою копією, яка не має юридичної сили (пункти 3.12, 3.15, 3.16, 4.1.7 ДСТУ2732-2004)
Копія з належної копії може бути засвідчена лише: а) відповідно до ст. 76 Закону України "Про нотаріат" (якщо вірність належної копії засвідчена в нотаріальному порядку або якщо ця належна копія видана юридичною особою, що видала оригінал документа); б) відповідно до п.3 і 4 гл.10 розділу II Правил організації діловодства (якщо установа видає копію з наявного у неї оригіналу документа іншої установи на вимогу суду чи правоохоронного органу; якщо установа має належну засвідчену копію документа, оригінал якого відсутній або його отримати його неможливо).
Неналежна копія документа (не є належним доказом) не може засвідчувати наявну в ньому інформацію, як основний реквізит і призначення документа (пункти 3.3, 3.16, 4.1.6 ДСТУ2732-2004).
Просте заявлення стороною про те, що оригінал документа знаходиться у іншої особи (як цього вимагає ч.5 ст.91 ГПК України), не робить засвідчену заявником копію такого документа доказом, оскільки закон:
а) не надає їй права засвідчувати таку копію для суду;
б) не звільняє сторону від обов`язку або подати суду належну копію документа (тобто копію, яка посвідчена установою, що видала оригінал документа) або заявити клопотання про витребування такої належної копії у цієї установи (ст.81 ГПК України);
в) не покладає на суд ніяких обов`язків ні щодо самостійного витребування належних доказів у відповідної установи (ч.4 ст.74 ГПК України), ні щодо визнання належними доказами неналежних копій документів.
Під сумнів (ч.6 ст.91 ГПК України) може ставитися належна копія документа, а неналежна копія просто не є доказом у справі (ч.2 ст.91 ГПК України).
11.2. На виконання вказівки Верховного Суду у постанові від 29.06.2021 у цій справі (з`ясувати наявність "у Смілянської райдержадміністрації правових підстав для проведення аукціону з передачі у користування земельної ділянки та укладення договору за результатами такого аукціону") суд першої інстанції дослідив наявні у справі докази і вважає, що суду не надано доказів для їх з`ясування.
Так, у справі наявне фотографічне зображення Технічної документації із землеустрою, для передачі земельної ділянки площею 56,0000 га в оренду… із фотокопією розпорядження голови Смілянської райдержадміністрації від 17.06.2009 №177 "Про затвердження переліку земельних ділянок, які плануються для продажу права оренди на конкурентних засадах (земельних торгах)" (т.2 а.с.164-178). Однак вказаних документів, як належним чином засвідчених копій (тобто як доказів) у справу не надано, оскільки посвідчувальний напис представника ТОВ "Аграрна корпорація України", адвоката В.Глібко, не містить відмітки про те, що копії відповідають оригіналам, а клопотання про залучення доказів від 27.10.2020 (т.2 а.с.144) не містить вказівки на те, що оригінали документів, з яких виготовлені копії, міститься у ТОВ "Аграрна корпорація України". Відповідно до ч.5 ст.91 ГПК України учасник справи підтверджує відповідність копії лише того письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього. Із змісту ж цих документів вбачається, що їх оригінали містяться у Смілянській райдержадміністрації, отже виготовити і посвідчити копії цих документів могла лише Смілянська райдержадміністрація, а не відповідач.
Позивачі обгрунтовують свої вимоги тим, що спірна земельна ділянка належить КЕВ м.Біла Церква, як правонаступнику КЕВ м.Черкаси, якому вона була передана у постійне користування, отже для виконання вказівки Верховного Суду сторони (а саме ТОВ "Аграрна корпорація України", як зацікавлена у цьому сторона) мали надати суду докази вилучення усієї земельної ділянки площею 56,0001 га із постійного користування КЕВ м.Черкаси чи щонайменше її спірної на даний час частини у розмірі або 17,5 га або 17.15 га
Також у справі взагалі відсутні будь-які докази тому, що земельна ділянка площею 56 га є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, що вона не перебуває у постійному користуванні інших юридичних осіб чи є землями запасу.
Так, згідно із Земельним кодексом України як у редакції станом на 01.05.2009 (на момент проведення аукціону) так і у редакції станом на 13.10.2006 (на момент прийняття підписання Акта передачі прийому земельної ділянки площею 56 га):
ч.5 ст.116. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у

власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення

(викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.
ч.1 ст.141. Підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною

ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим

Кодексом;
ч.3 ст.142. Припинення права постійного користування земельною

ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.
ч.4 ст.142. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування

земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.
ч.2 ст.149. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою

землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.
ч.5 ст.149. Районні державні адміністрації на їх території вилучають

земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання;
ч.10 ст.151. Після отримання висновків органів, зазначених у частині

сьомій цієї статті, про можливість відведення земельної ділянки для цілей, зазначених у заяві (клопотанні), та рішення Верховної Ради України (у разі необхідності) відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування, згідно із своїми повноваженнями, у двотижневий строк розглядає матеріали вибору земельної ділянки і приймає рішення про затвердження зазначених матеріалів та надає дозвіл і вимоги на розроблення проекту відведення земельної ділянки або мотивоване рішення про відмову.
Однак у справі немає рішень уповноваженого органу про припинення права користування земельною ділянкою площею 56 га чи й іншою (більшою), до складу якої входить вказана земельна ділянка, та про затвердження матеріалів відводу і надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки.
11.3. Згідно із Земельним кодексом України станом на 02.02.2001:
ч.1 ст.27. Право користування земельною ділянкою чи її частиною

припиняється у разі: 1) добровільної відмови від земельної ділянки;
ч.5 ст.27. Припинення права користування землею у випадках, передбачених пунктами 1-8 частини першої та частиною третьою цієї статті, провадиться у межах населених пунктів відповідною Радою народних

депутатів, за межами населених пунктів - сільською, селищною, районною, міською, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Радою народних депутатів, а у випадку, передбаченому пунктом 9 частини першої цієї статті, - за рішенням Ради народних депутатів, що має право вилучати земельні ділянки.
Аналізуючи на відповідність вказаній нормі наявне у справі фотографічне зображення рішення Сунківської сільської ради №15-4 "Про вилучення та передачу земель в/ч 16494 до складу земель запасу сільської ради" (т.1 а.с.96) суд приходить до висновків про те, що по формі вказаний документ не є доказом, оскільки ніким не посвідчений, що по суті він містить відомостей про вилучення 155,9 га, з яких 121,7 га ріллі, 18,2 га пасовища, 16 га лісових площ з користування військової частини 16494, в той час як предметом спору є земельна ділянка площею 56 га, з яких 44,66 га - земель громадського призначення та 11,36 га пасовища,, яка перебувала у власності КЕВ м.Черкаси під військове стрільбище в/ч 59332 тобто ні по площі, ні по складу, ні по користувачу вони не співпадають, отже це є різні земельні ділянки.
Таким чином, у справі відсутнє рішення уповноваженого органу про вилучення у КЕВ м.Черкаси чи про припинення права користування земельною ділянкою КЕВ м.Черкаси площею 56 га.
11.4. Що стосується вказівки Верховного Суду про з`ясування "питання щодо доведення позивачами наявності порушення їх прав належними та допустимими доказами" суд вважає, що таких доказів порушення їх прав позивачами у справу не надано.
По-перше, Верховним Судом висновок у постанові зроблено на підставі уже наявних у справі доказів та виходячи з установлених судами першої і апеляційної інстанції обставин тобто таких доказів на момент винесення постанови Верховного Суду від 29.06.2021 не було.
Нових доказів у ході повторного розгляду справи позивачами на виконання цієї вказівки Верховного Суду надано не було.
Суд першої інстанції позбавлений права самостійно з власної ініціативи збирати докази для того, щоб виконати вказівку Верховного Суду (ч.4 ст.74 ГПК України), тому вимушений робити висновки виходячи із тих доказів, які надані у матеріали справи сторонами.
Однак з матеріалів справи неможливо встановити чи дійсно спірна земельна ділянка площею 17,5 га:
є частиною земельної ділянки площею 233,1 га згідно з Державним актом на право користування землею серії Б №015264, або
є частиною земельної ділянки площею 21,1 га, яка перебуває на обліку у КЕВ м. Біла Церква, з яких земельна ділянка орієнтовною площею 3,95 га перебуває в користуванні в/ч 1676; а земельна ділянка орієнтовною площею 17,15 га перебуває в користуванні ТОВ "Аграрна корпорація України", або
є частиною земельної ділянки площею 21.1 га, щодо якої розпорядженням голови Черкаської обласної державної адміністрації від 16.11.2015 №659 надано КЕВ м. Біла Церква дозвіл на розроблення проекту землеустрою для її відведення з подальшим наданням її в постійне користування для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України, або
є частиною земельної ділянки площею 56,00 га (розташованої в адміністративних межах Сунківської сільської ради за межами населеного пункту с. Сунки Смілянського району Черкаської області), яка передана згідно з протоколом земельного аукціону №1 від 29.09.2009 та договором оренди землі від 16.10.2009 №39 ТОВ «Аграрна Корпорація України».
Навіть розбіжність у поясненнях учасників справи щодо площі (або 17,5 га або 17,15 га) вказує на те, що факт її розміру позивачами не доведено.
Тобто з наданих у справу доказів неможливо встановити: чи дійсно спірна земельна ділянка площею 17.5 га (чи 17.15 га) належала (належить) на праві постійного користування КЕВ м.Біла Церква та перебуває у складі земель, на які у 1979 році видано Державний акт на право постійного користування землею Б №015264; чи було здійснено вилучення цієї земельної ділянки у встановленому порядку згідно із чинним на момент її вилучення законом або чи була відмова від неї і передача до земель запасу. У зв`язку з цим неможливо встановити чи було допущено порушення прав позивачів та у який саме момент таке порушення (якщо воно було) відбулося.
Не доведення належними і допустимими доказами порушення своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові обох позивачів.
11.5. Прилюдні торги є особливою формою багатостороннього правочину. Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів… (Постанова ВП ВС від 15.05.19 у справі №678/301/12).
Згідно з частиною першою статі 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. До підстав визнання торгів недійсними належить порушення правил проведення прилюдних торгів, у тому числі законодавчих вимог щодо їх організації та безпосереднього проведення, правил оформлення результатів прилюдних торгів, які є суттєвими і вплинули на формування результатів торгів та продаж майна боржника. Дослідженню та доказуванню підлягають факти порушення норм закону під час підготовки, проведення торгів та оформлення їх результатів (зокрема, чи є ці порушення істотними і чи вплинули вони на результат торгів), порушення прав та законних інтересів особи, яка їх оспорює.
Велика Палата Верховного Суду (у пунктах 74, 76 постанови від 22 червня 2021 року у справі №200/606/18) нагадує, що за загальним правилом якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 115, 116), від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18, пункт 98), від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (провадження № 12-135гс19, пункт 80) та багатьох інших. Таким чином, ані позовна вимога про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, ані позовна вимога про визнання права власності на земельну ділянку не відповідають належному способу захисту у цій справі. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 52).
У постанові від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила (п.7.27) що "зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (див. також постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97))".
Предметом позову у цій справі, що розглядається, є вимога позивачів до відповідачів про визнання недійсними результатів земельних торгів та про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між відповідачами. Тобто позивачі не є учасниками прилюдних торгів та не є стороною договору оренди землі. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач (КЕВ м.Біла Церква) як користувач земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Ані позовна вимога про визнання недійсними результати земельних торгів від 29.09.2009, ані позовна вимога про визнання недійсним договору оренди землі від 05.10.2009 не відповідають належному способу захисту у цій справі.
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові обох позивачів.
11.6 Оскільки у задоволенні позову необхідно відмовити з матеріальних підстав (не доведення порушення права, обрання неналежного способу захисту порушеного права) суд не вбачає підстав для аналізу та повторення висновку Верховного Суду України щодо дотримання принципів правомірного втручання у право мирного володіння спірною земельною ділянкою.
11.7 Решту доводів і поданих учасниками справи доказів, які судом не прийнято або відхилення яких не обгрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.
12. Судовий збір, сплачений позивачем, у зв`язку з відмовою у позові покладається на позивача.
Судові витрати відповідача зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 2881,50 грн (квитанція від. 10.06.2020 №0.0..1, а.с.12 т.2) та за розгляд справи у суді касаційної інстанції у сумі 3842,00 грн (квитанція від. 09.04.2021 №0.0..1, а.с.33 т.4) відповідно до положень п.2.ч.4.ст.129 ГПК покладаються в рівних частинах на позивачів.
Керуючись ст.234, 235 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:
1. Відмовити повністю у задоволенні вимог у позовній заяві Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква від 09.10.2019 №1100.
2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярмаркова, будинок 1, ідентифікаційний код 08167863) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна корпорація України» (03150, м. Київ, вул.. Велика Васильківська,62, ідентифікаційний код 32488539) 3361,75 грн (три тисячі триста шістдесят одна гривня сімдесят п`ять копійок) судового збору;
3.Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м.Київ, проспект Повітрофлотський, 6, ідентифікаційний код 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна корпорація України» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 62, ідентифікаційний код 32488539) 3361,75 грн (три тисячі триста шістдесят одна гривня сімдесят п`ять копійок) судового збору.
Рішення набирає законної сили законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через суд першої інстанції в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.
Повне судове рішення складено і підписано 31.01.2021.
Направити це судове рішення позивачам рекомендованим листом з повідомленням, відповідачам та третім особам рекомендованим листом.

С у д д я Хабазня Ю.А.
Р-7